Obsahy(1)
Nedostatečně vyzbrojená Rudá armáda ustupuje v roce 1943 před německými tanky k Donu. Hladoví vojáci, kteří fyzicky i duševně strádají, jsou decimováni při zoufalých obranných bojích. Je těžké nenechat se přemoci hrůzou a bezmocí. Civilisté z vesnic jim navíc spílají do zrádců, kteří zemi nedokázali ubránit… Film Bojovali za vlast byl natočen k 30. výročí konce války podle stejnojmenného nedokončeného románu Michaila Šolochova. Na rozdíl od většiny sovětských válečných filmů své doby se mu daří vyhýbat se přílišnému klišé a přepjatému patosu. Naopak disponuje dobře vykreslenými, uvěřitelnými charaktery, mezi nimiž vyniká hlavní postava, výřečný a chvástavý vojín Lopachin. Jeho představitel Vasilij Šukšin zemřel v pouhých 45 letech právě při natáčení tohoto snímku – zbývající scény tak musely být dotočeny s dublérem a předabovány. Mezi kvality Bondarčukovy vize sovětského ústupu patří i inovativní práce s kamerou od Tarkovského spolupracovníka Vadima Jusova. (Česká televize)
(více)Recenze (74)
Co si budu namlouvat, Sověti/Rusové prostě uměli a možná ještě pořád umějí natočit válečný film. Není to ale jen v tom, že zvládají dobře bojové scény, kdy tady vás nezklamou, ale ještě lépe zvládají vztahová dramata a hlavně vykreslení postav, které je místy až krásně poetické, díky jemné kameře, která zde vyniká. ()
Skoro za 5 rudých.. Ve filmu se asi 3x plká něco o vlasti..a to je popravdě asi 2x více než jsem schopnej tolerovat.. A taky to občas zaškytalo v uvěřitelnosti průběhu bitev... Ale na druhou stranu, když se bojuje, je to pompézní a syrově šílené jako coppolova Apocalypsa ..A když se nebojuje, tak jsou vztahy mezi charaktery natolik nosné, že jsem se vlastně ani na okamžik nenudil. ()
Mnohokrát reálnejšie než kolorizované zábery z druhej svetovej. Vizuálne úchvatné, až som nechápal, že toto je rok 1975 a produkcia Sovietskeho zväzu. Strašná vojna a milióny mŕtvych. Väčšinou bezmenných, nikto si na nich už nikdy nespomenie. Tento film dáva šancu aj týmto bezmenným hrdinom, hoci si nerobím ilúzie ani o Červenej armáde a už vôbec nie o Stalinovi, ktorý bol priamo zodpovedný za ten obrovský počet obetí priamo na fronte. Niektorí označia film za propagandu, ja v tom vidím vojnový realizmus. ()
Atmosféra bezvýchodného tíživého snu, surreálné blouznivé výjevy raněných vojáků plné ohně a tmy, dlouhé záběry nekonečných donských stepí podbarvené žalozpěvy a zvuky bombardování... Tohle není žádný naturalismus Bratrsva neohrožených, tohle je Jobova noc. - Mírně mi ve filmu nesedí snad jenom závěrečná čtvrtina, která víceméně upouští od kouzelné lyriky dosavadního děje a dominují v ní dialogy a monology, nezřídka nasycené přehnaným patosem (který k tomuto filmu jinak patří). ()
Válečný film, v němž se sice víc mluví než bojuje, je velmi rozvleklý a první část určitě není příliš záživná, ale nakonec jsem z něj měl dobrý pocit. Některé budovatelské řeči sice budí úsměv na tváři, ale zase člověk trochu začne chápat pojem "Matka Rus", když vidí ty chlapíky, jak pochodují hladoví s pytlem na zádech přes půl světadílu. Když Němcům došel benzín a přišla zima, tak to obrátili a šli zase směrem na Berlín. 70% ()
Galerie (17)
Zajímavosti (5)
- Film byl natočen k 30. výročí vítězství ve Velké vlastenecké válce dle stejnojmenného nedokončeného románu Michaila Šolochova a byl natočen na 70mm formát. (Aelita)
- V jedne ze scén lze v pozadí vidět po řece plující křídlový člun. Ty však v době války ještě neexistovaly. (Aelita)
- Vasili Šuškin, představitel Piotra Lopakhina, zemřel během natáčení. (Terva)
Reklama