Režie:
Damien ChazelleScénář:
Damien ChazelleKamera:
Linus SandgrenHudba:
Justin HurwitzHrají:
Diego Calva, Margot Robbie, Brad Pitt, Jean Smart, Jovan Adepo, Li Jun Li, Lukas Haas, Max Minghella, Tobey Maguire, Olivia Hamilton, P.J. Byrne, Rory Scovel (více)VOD (4)
Obsahy(1)
Tehdy, ve dvacátých letech minulého století, se v pouštním městečku Los Angeles mohlo snadno stát, že jste se na opulentní a divoký filmařský večírek vetřeli jako absolutní nicka a hned následující ráno se stali filmovou hvězdou. Přesně takovou trajektorii nabrala dráha herečky (zatím bez jediné role) Nellie LaRoy (Margot Robbie), která si za poslední prachy koupila hezké šaty a rozhodla se oslnit kohokoliv, kdo by jí dal šanci. Svědkem její strmé kariéry je „holka pro všechno“ Manny Torres (Diego Calva), mexický přistěhovalec, který plní filmovým magnátům i ty nejdivočejší sny (chcete-li mít na večírku živého slona, Manny ho sežene). V rámci svých povinností Manny pečuje i o Jacka Conrada (Brad Pitt), nejslavnějšího herce své doby, který moc dobře ví, jak těžké je se na vrcholu udržet, a který dělá možné i nemožné pro to, aby na něm zůstal. Na obzoru se však rýsuje revoluce, do té doby němé filmy začínají mluvit. Na Hollywood se řítí uragán změny, který mnoho životů, nadějí a tužeb zničí a smete, a jen pár vyvolených vynese nahoru mezi hvězdy. Babylon je multižánrová freska, která nenechá své hrdiny ani diváky vydechnout. Navštěvujeme s nimi dekadentní párty, kde se odehrávají věci, které byste si ani při bohaté fantazii nedokázali představit, pracujeme s nimi, sníme s nimi a snažíme se to celé přežít. (Cinemart)
(více)Recenze (592)
No tak nakoniec som to zvladol dopozerat do konca na prvykrat,predsa len viac ako trojhodinova stopaz da cloveku zabrat a uprimne,tazko to hodnotit,prva hodina ma absolutne nebavila,taka bizarna pi*ovina a chaos,no potom uz sa to dostalo do kolaji,kde uz bol naznak nejakeho deja a dalo sa na to cumiet,aj ked nadseny z toho urcite nie som,ale jednoznacne naj naj naj scena z celeho filmu bola,ked Margot Robbie zacne hovorit vtip o medvedovi a zajacovi a konci to vyvratenim jej obsahu zaludka na jedneho chlapika,to bola parada,keby sa cely tento movie niesol v podobnom duchu,dal by som plnu palbu,tak len vaham medzi dvoma a tromi hviezdami,ale priklonim sa k slabsej trojke...:-) ()
Toto....je...FILM! ()
Všeho moc škodí. Jistě, některé pasáže byly skvostné, mezi fascinací Hollywoodem a jeho bídou. Úvodní část, natáčení při přechodu na zvuk, snobská párty, to vše super. Naopak nahlédnutí do spodních pater nechutností žádný extra dojem nenechává, to je inflace bizáru, oproti např. Uličce přízraků, kde obdobná scéna ala s krysou, má daleko větší hloubku. Nahoru, dolů, vrcholy a pády, ale příběh samotný se ztrácí v nekonečných odbočkách. Chazelle tam rve všechno, a tím oslabuje dramatickou linku. Zvláště vyniká Margot Robbie se svou autentickou živočišností, Pitt hraje to, co umí. Chazelle chtěl vyprávět o své fascinaci filmem, ale umlátil tím diváka. ()
Šílený, nechutný, ale přitom filmařsky skvostný. Produkce naprosto špičková, spousta věcí za hranou jak někde v Jackass, parádní hudba, výborní herci a bláznivé tempo, které zaručí, že se u 3h filmu nebudete nudit (i když v druhé polovině trochu kolísá). Film také působí spíš jako mix mnoha žánrů, které jsou hozeny přes sebe. A poprvé, kde jsem viděl, že si režisér dovolí dát název filmu po půlhodinovém 'intru'! Pro mnoho to bude velmi kontroverzní film a nesedne každému, mě ale překvapivě bavil. ()
Námět 20. let v Hollywoodu a zvukařské revoluce v kinematografii se mi původně zdál extrémně nezajímavý, ale měl to točit Chazelle, takže jsem to automaticky považoval za must see. Po náročném filmovém zážitku mohu tedy kolokviálně zhodnotit, že je to film jak kráva a tedy že opravdu stojí za to. Režisér mého milovaného La La Landu zůstal svým pastišem Zlatého věku amerického filmu věrný vybrané artistické onanii a namísto muzikálů glosuje význam konce němého filmu pro průmysl i pro herce - s tím, že jako glosa mu slouží ta nejdelikátnější absurdní komedie s velmi povedenými dramatickými scénami. Konkrétní příběhy více postav možná spolu nejsou tak spjaté, nicméně každý z nich významnou éru popisuje po svém a mají svoji roli. Je tak diskutabilní natolik je to epický film a na kolik jen umělecká esej užívající video formátu. Závěr, kdy vidí Manny po letech film, což je provázeno jakýmsi shrnutím filmové historie, má své jedinečné kouzlo, ačkoliv byl možná natahovaný. Rád bych o filmu napsal víc, ale nejspíš mi chybí kapacita. Dodám tak jen, že pro kinematografický zážitek určitě doporučuji, ale pokud se chce někdo jen pobavit a odpočinout, tak si tu tříhodinovou torturu raději nepouštějte. ()
Večírek bezchybně řídil protřelý Flea.Herci se nezastřelujou.Kino navštívila tenkrát v Hollywoodu fakt stejně.Ten trapnej podzemní areál s úchylákama.A Brad Pitt?Všemi časy prověřený! ()
Spracovať niečo takéto chce kus odvahy a umenia. Pridajte si Margot na zožratie, klasicky pôsobivého Brada a nad všetkými nečakane kraľujúceho Diega. Dej je najmä v strednej pasáži rozťahaný no úvod a záver sú skvelé.. ()
Damien Chazelle odtrhnutý z reťazca. Miestami prehnané, miestami prekvapujúce, miestami zase pomerne úprimné zobrazenie významného obdobia Hollywoodu. Natáčanie prvej zvukovej scény v podstate nemá chybu. U mňa skvelá jazzová hudba (nielen v pozadí) a úprimné poddanie svojim charakterom v prípade dua Robbie / Bitt dodali ten minimálny plus, kvôli ktorému toto Chazellovo dielo zvyšujem na skromnejšie štyri hviezdičky. Osobné hodnotenie: 81% (****) ()
Nedokážu pochopit, jak je možný, že tohle dechberoucí, nabušený, oslnivý a přepáleně dlouhý boží dopuštění vidím až teď! Hádám, že ta dýlka je poměrný red flag, který ve druhý půlce třetí hodiny už začíná trošku bolet, ale po celou dobu sledování, kdy se koupete v náloži emocí, vyhnaných do absolutních hranic (no, občas ne jenom emocí), a s hvězdičkama v očích pozorujete Margot, kdy se jako obyčejně vyžívá ve své líbezně rozkošné roli, si tak trochu přejete zažít ten zrod Hollywoodu i na svoji kůži a polykáte každý okamžik perfektně fázovanýho filmovýho románu. Ten se s vykreslením hollywoodskýho fungování ani s jeho pozadím nemaže, a tak dostáváme jednak perfektní a nádherně sestříhanou fantazijní show a zároveň pěkně realistický drama. Kdo jiný než sám režisér, jehož La La Land byl moji zdrcující láskou už od vydání, by mohl vystihnout děj líp, a to konkrétně jako: „a hate letter to Hollywood, but a love letter to cinema“. Btw Brad je už asi nezbytností pro ten Hollywood, a to ať už z 20's, 60's (co je víc než Cliff v 1966 Cadillacu?) a nebo v týhle naší současnosti. No a díky za to! ()
"Továrna na sny" ve svých prvopočátcích na příbězích několika hvězd, tu jasně zářících jindy pohasínajících. Účastníci mnoha dekadentních večírků, kde o alkohol, drogy a soulož s kýmkoli nebyla nouze a kde bylo i nemožné možné. Výborný Pitt i Calva a Robbie mi šla neuvěřitelně na nervy a tedy hrála svou nezodpovědnou a na hvězdu si hrající Nellie velmi dobře. Ta stopáž ani tak nevadila, spíš naopak bylo mi líto, že tento úžasný film končí. Zvláštní kapitolou je hudba, která v podání černošské kapely sedla, jak pěst na oko! ()
Tak tohle se opravdu hodně povedlo. Neuvěřitelně uvěřitelný příběh několika výborně napsaných postav, který prožívají drama, komedii a šílenou jízdu celým svým životem. Film má sice 3 hodiny, ale uteklo to až překvapivě rychle. Tempo, parádní střih, výstavba scén a hudba se rovná až genialitě. Hned několik částí je pro mě už nyní legendárních a zapamatovatelných (což se u spousty snímků nedá říct). Calva, Robbie a Pitt si to celé mažou na chleba a jsou třešničkami na pomyslném dortu celého snímku. Jsem si jistý, že i přes tu délku si film pustím znovu a i díky tomu dávám suverénních 5* ()
Babylon se odehrává na konci dvacátých let, kdy dochází k revoltě filmového průmyslu - přechod z němého filmu k filmu se zvukem. To znamenalo pro spoustu tehdejších ikon hřebíček do rakve. Sledujeme příběhy lidí, z nichž se stanou hvězdy, které postupem času uhasnou. Sledujeme příběhy hvězd, které již vyhasínají. Sledujeme příběh o krutosti filmového (hollywoodského) prostředí. Na konci celého příběhu je nám zodpovězena pravda, kterou si nikdo moc nechce přiznat - film skomírá. Místo toho, aby se vymýšlely nové věci, recykluje se pouze starý materiál. Vše je digitalizováno a bez počítače již nic nejde - ale bohužel je pravdivá. Úžasné herecké představení - především Margot Robbie, která si za Nellie rozhodně zasloužila Oscara - a vlastně vše kolem toho. Perfektní scénář, skvělá zábava, kamera, světlo, zvuk, prostě všechno perfektní. Tento novodobý Felliniho Sladký život je možná příliš dlouhý, ale to všechno lze hodit stranou, protože dostáváme skvělé mistrovské dílo, jehož největší silou je úžasný scénář a které je navíc úžasnou pastvou pro oči. Skvělý film, který rozhodně stojí za zhlédnutí. ()
Damien Chazelle ve filmování = Gene Kelly ve stepování, ani jeden nešlape vedle. A Damien nešlápl vedle ani v tomhle ambiciózním, vysoko rozpočtovém, tříhodinovém eposu. Óda na kinematografii, která jí vzdává poctu nejen významově, ale i technicky. Protože řemeslo, které v Babylonu celý štáb vykazuje, předčí nejednoho legendárního tvůrce. Film protíná osudy známého, prvoligového herce, jedné začínající a jedné známé herečky, nekompromisní filmové kritičky, nadaného černošského hudebníka, a začínajícího asistenta. Všechny postavy se během filmu poznávají, a okoušejí všechno zlé i dobré na Hollywoodu, který byl tenkrát ještě v plenkách. Psaní mezititulků, přechod z němého na zvukový film, více i méně noblesní večírky, přetvářka, rasová netolerance, úspěšné i neúspěšné natáčení, bolestivé premiéry, ale hlavně, proměnlivost a rychlý chod Hollywoodu, který nebere ohledy a na nikoho nečeká. Jack Conrad (Brad Pitt), jako ukázka vrcholového herce, který může za titěrný okamžik, dřív než vůbec přijde na to proč, spadnout až do nejbéčkovějšího zákoutí LA, a Elinor St. John (Jean Smart) jako pozorovatelka a kritička, která nejen Jackův pád, rozebírá do nejbolestivějších detailů. Lady Fay Zhu (Li Jun Li) jako všestranná, talentovaná performerka, která i přes svůj talent, skončila jen u psaní filmových mezititulků a Sidney Palmer (Jovan Adepo) jako černošský jazzový hudebník, který zjišťuje, jestli mu peníze a věhlas stojí za ponižování, postavené na barvě jeho pleti. A jako poslední, Manny (Diego Calva) a Nellie (Margot Robbie), jako neustále kolem sebe kroužící, místy ubohá, romantická dvojice, která je sama sobě hned tím druhým největším prokletím, které je v životě potkalo. Největší prokletí má totiž celá hlavní šestice společné, a tím je film. V průběhu filmu Chazelle plynule přebíhá mezi komedií a dramatem, jako by se nic nedělo, a kdykoliv může, tak vytáhne z rukávu nějakou popkulturní, nebo historickou referenci. Do toho mu opět hraje Hurwitz, a opět skvěle (dokonce tak skvěle, že jsem si pro jednou koupil i vinyl). Cirkusový, občas hodně agresivní soundtrack přesně atmosfericky sedí do jednotlivých lokací, ať už k nejrůznějším roztočeným setům, nebo k dekadentním večírkům, anebo do temného, podzemního sídla Tobeyho Maguira. Babylon tak úspěšně tři hodiny za pomocí hudby graduje, aby na konci dokázal vybouchnout, jako ohňostroj. Protože úplný závěr filmu, kdy Manny sedí v kině a sleduje Zpívání v dešti, to je scéna, kterou nikdy nebudu moct věrně popsat. Zdaleka mě to přesahuje, a pokaždé, když ji vidím, emoce ve mně lítají stejně jako v Mannym. Babylon naprosto a z celého srdce miluji, a má pro mě obrovský význam, který zvysoka zastiňuje pojem „film“, a spíš se přibližuje synonymu slova „kinematografie“. I ALWAYS WANTED TO BE PART OF SOMETHING BIGGER, SOMETHING THAT LASTS, THAT MEANS SOMETHING. ()
Naskočte do rozjetého vlaku a vydejte se na velkolepou jízdu napříč Hollywoodem, která vám ukáže všechna úskalí a zkaženosti němého filmového průmyslu. První hodina je neskutečně našlapaná - přesun z divokých orgií rovnou na natáčecí den, kde se seznámíme s hlavními postavami a pomocí (krásně bizarních) náhod se protnou jejich osudy. A to jak s nimi naloží, je odteď jen na každém z nich. Ústřední herecké trio to táhne bezchybně, ale ani zbytek osazenstva se nemá za co stydět (had Eric Roberts, ďábel Tobey Maguire). Pochvala také patří kameře - ty dlouhé záběry, kdy doslova najíždí (a objíždí) danou scénou nikdy neomrzí… stejně jako doprovod jazzových tónů. Ale přes svou přiznanou divokost, jde vlastně o hodně smutný příběh o tom, jak těžké je se prosadit v něčem novém, i přestože v tom původním býval člověk naprostý suverén. I o tom, že převoz slona na večírek mezi smetánku vás může dostat do pěkných sraček. ■ AnanAss‘s Score: 8/10 ■ ()
Velmi "otevřený" snímek se spoustou odvážných scén i kvalitními hereckými výkony. Dokáže šokovat i rozesmát a ani na chvilku nenudí. Jediné, co mi trošku bilo do očí, bylo to, že tvůrci politicky poplatní dnešní době museli opět v negativním světle vykreslit pouze "bílé" postavy. Morálními vítězi se stávají černoch a Mexičan. Jak příznačné... 80% ()
Mohlo to být za plnej, kdyby celej film byl tak vtipnej a tak gradoval jako první zvuková scéna a konec! Ty se vážně povedly! Ale to mezitím nedokázalo udržet moji pozornost. Námět, myšlenku i herecký výkony ale chválím! ()
Veľa tam toho bolo.. a na konci pocit márnosti. Tentokrát ma Damien Chazelle svojou víziou absolútne neoslovil. Nesedela mi hudba (ktorá býva v jeho filmoch dôležitá) ani štýl rozprávania, ktoré akosi bolo aj nebolo. A viackrát som mala pocit, že nie som v dvadsiatych rokoch, ani neviem, prečo - možno mám mylnú predstavu o týchto rokoch, alebo to tvorcovia poňali naozaj tak voľne a štylizovane.. neviem. A ten zostrih na konci ..? Na ten mi už úplne došla reč. ()
Filmařský večírek Babylon mě bavil a úplně vcucnul. Bavil mne Brad Pitt, bavila mne jiskrná Margot Robbie, který chvílemi vypadala jako Sofia Lorenová, bavil mne Diego Calva, který zase trochu připomínal Mastroianniho(ach, to byl herec) a to všechno ve filmovém " La Dolce Vita.". Dekadence i euforie, humor i smutek a vyčerpání. Kdo filmu propadne, nemůže bez něj být. Je to ulítlé a je to podívaná. Dávám 6 hvězd, jo pardon, to nejde. Tak 5. ()
Největší film,který nikdo neuvidí. Damien Chazelle je bůh. A doslova se posral v kině. 189 minutová honírna nad filmem, filmovým průmyslem, sny, pomíjivostí úspěchu a zároveň nadčasový milostný dopis filmu a všemu co dává a bere. Nejlepší Margot Robbie, Diego Calva je objev jako svině. Hurwitz se sice trochu vykrádá, ale co. Takovou energii jsem snad naposledy cítil u Vlka z Wall Street. Uteče to rychleji, než dobrá kalba, dobrej západ slunce, nebo filmová páska při natáčení. I přesto, že je to strašnej chaos, výsledek je nádherný. Jedinec a jeho život není důležitý, pouze Big Picture, Big Silver Screen Picture. Proč ta úvodní scéna? Proč spiderman vypadá jako ghoul? Nač ta scéna v bunrku? Mám postavy litovat? Smát se jim? S nimi? Bát se o ně? Was is das? ¿Lo entiendes? Co tim chtěl básník všechno říct? Je to komedie? horor? drama? historický film? Je to Je to k ničemu, zároveň všechno. Je to chaos. Je to Film. Je to Babylon. ()
Asi jsem viděl jiný film než spousta dalších. Polopatický film oslavující film, tím, že ignoruje filmové prostředky. Možná mě to jen nezaujalo, protože příběh přechodu němého filmu ve zvukový mi není neznámý a ty příběhy ho ilustrující mi připadají dost nenápadité. A ta délka - producenti, režiséři, střihači a digitální kamery ať jdou někam. ()
Reklama