Scénář:
Tomasz KlimalaKamera:
Bartek CierlicaHrají:
Anna Maria Sieklucka, Michele Morrone, Bronisław Wrocławski, Otar Saralidze, Magdalena Lamparska, Natasza Urbańska, Grażyna Szapołowska (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Zfilmování populární stejnojmenné knihy autora Blanky Lipinské ukazuje Lauru Biel (Anna Maria Sieklucka), úspěšnou hotelovou manažerku, jejíž manžel ale sedí do noci u počítače a jí nezbývá než si vybrat shodného robertka. Na dovolené na Sicílii ji ale zahlédne mladý gangster Massimo Torricelli (Michele Morrone), kterému nedávno zastřelili otce (dost krvavě a před očima). Massimo se do Laury zamiluje, unese ji a sdělí ji, že ji bude 365 dní držet v luxusní vile, dokud se do něho nezamiluje. Tento produkt byl uveden jako první polský erotický film a obsahuje ostře řezané mužské tváře a těla, krásné ženy, bohaté stoly, úchvatnou sicilskou krajinu a moře, luxusní vily a jachty tak, aby byl divák spokojen. (Peabody)
(více)Videa (2)
Recenze (233)
Část první. Přítelkyně je velká milovnice trilogie 50 odstínů (šedi, temnoty a dál fakt nevím), kterou já pohrdám. Když se mě snažila přesvědčit, že to není až tak hrozné, za příklad mi uvedla 365 dní, které se 50 odstínúm v lecčems podobají, ale zde se i dle jejího názoru skutečně jedná o absolutní filmové dno. Neuváženě jsem se nechal přesvědčit, že se s ní na těch 365 dní, včetně sequelů, podívám, s tím, že pak ty Odstíny šedi možná i docením. Už v tu chvíli jsem cítil průser. Mýsily se ve mně pocity strachu a nervozity, asi jako u čerstvě zmobilizovaného kluka, kterého právě posílají na válečnou frontu. Věděl jsem, že mě čeká leccos, ale nevěděl jsem, jestli to přežiju a budu schopen se potom vrátit k normálnímu životu. Inu... Se šrámy na duši i těle jsem přece jen přežil. A můžu se tak s Vámi nyní podělit o svůj zážitek, který mě bude ještě mnoho následujících let strašit v nočních můrách. Den první (Příjezd na frontu a seznámení s nepřítelem): Bojiště Netflix. S mrazením v ruce mačkám tlačítka na ovladači a v netflixovském hubbu hledám a následně pouštím 365 dní. Zachvacuje mě strach. Začínám se potit. Cítím, jak mi ledové kapky potu tečou po tváři. Uvědomuji si, čemu jsem se upsal, a přesto nebo právě proto mě zachvacuje panika. Jak sleduji červené kolečko, které se pomalu otáčí po tmavé obrazovce televizoru, přemýšlím nad útěkem z boje. Alas pozdě. Film, jestli se tomu tak dá řikat, začíná. Nepřítel byl na dohled. Napětí v místnosti by se dalo krájet. A pak přišel útok. Nebyl nečekaný. A dokonce začal poněkud zlehka, neboť úvodní scéna, ač nikterak zdařilá, ještě nesla prvky kinematografického umění. Byl to však zastírací manévr, jak mě zmást a nechat polevit na ostražitosti. Hned poté na mě totiž začal nepřítel pálit kulometnou salvu scén, jenž byly v lepším případě urážkou dobrého vkusu, v tom horším vizuálním ekvivalentem chemických zbraní způsobujících krvácení ze všech tělesných otvorů a pomalou, bolestivou smrt. Snažil jsem se krýt a uhýbat, leč marně. Věděl jsem, že se nelze bránit. Mým cílem se tedy stalo přežít. Nebylo to vůbec snadné, neb tvůrci se mě svým scénaristickým a všeobecně řemeslným (ne)umem snažili udolat ze všech sil. Pálili na mě scény bolestně směšné postrádající vzájemnou návaznost i sebemenší náznak logického chování jednotlivých postav prezentovaných buď těžce topornými nebo přehnaně expresivními herci. A to vše navíc v příběhu, který by se dal jednoduše popsat jako fantazie násilného mysoginího psychopata či extrémně submisivní blbky s nulovou sebeúctou. Ani jako to porno to pořádně nefunguje, ač se snímek chvílemi tváří jako z produkce Bangbros či Brazzers. Přes všechny ty hrůzy jsem se nakonec dostal až k samotnému závěru, který po mě však mrštil granát v podobě toho nejdebilnějšího a nejhůře prezentovaného twistu, který jsem kdy v životě viděl. První den na bojišti byl náročnou zkouškou, přesto ve mě rostl neodbytný pocit, že to pravé peklo se na mě teprve řítí. 2/10 ()
V první polovině téměř nefunkční příběh bez příběhu a scénáře, ve druhé půli se sesypalo to málo, co film v té první nastavil a ve finále nezbylo vůbec nic. Chtělo by to být jako Padesát odstínů šedi, ale základní problém je v tom, že i slavnější americký film má lepší scénář a je alespoň trochu uvěřitelný. Tady se na sebe nabalují příšernosti, u kterých má člověk chuť si jen ťukat na čelo. Nefunguje herci, kteří vlastně nejsou herci, nefunguje scénář, nefunguje dramaturgie, nefunguje jakákoliv emoce, kterou bych k těm dvěma mohl cítit. Anna Maria Sieklucka je přitažlivá a kameraman očividně věděl jak jí natočit, aby vypadala dobře, ale to je upřímně to jediný, co bych mohl vyzdvihnout. Závěr je dost wtf právě proto, že si divák nemá absolutně jak vypěstovat nějaký vztah. Je mi upřímně úplně jedno jak dopadnou. Po první ještě trochu koukatelný polovině, která byla plná krásných míst a trochu toho neznáma a hry "máš rok na to, aby ses do mě zamilovala", je pak ta druhá jak z obyčejného romantického filmu, kde se dokonce tvůrce snaží i o vtip. Akorát jsem se nesmál a jen čekal až to skončí... A to nepovažuju Padesát odstínů šedi za takový odpad, jako ostatní. Tohle je ale o 2 levely níže. ()
Příběhově je to tak blbý, že mi nešlo přestat se na to koukat. Padesát odstínů šedi má alespoň nějaký dobře napsaný příběh, tohle bylo natočený fakt jen pro ty erotické scény, které jsou hodně intenzivní a vypadají reálně. Možná bych to nazvala lehkým pornem. Občas i ty herecké výkony mi přišly křečovité a nucené. Na druhou stranu chemie mezi hlavními postavami byla hmatatelná. Koukla jsem se na to z nudy, nelituju toho, ale znovu se na to rozhodně už nepodívám. ()
Vizuál bol celkom moderný a dobrý, to, že herci vyzerali ako z tureckej telenovely mi nevadilo, príbeh bol jednoduchý, zahrané to bolo tak všelijak a milostné scény boli síce vášnivé, ale iba ľahko erotickej povahy, čo ma sklamalo najviac. Koniec bol pre mňa celkom nečakaný, ale niesol sa v duchu kostrbatosti celého filmu. Takže, nejednu ženu v dlhotrvajúcom vzťahu tento film poteší, ale kvalitatívne je to podobné ako väčšina takýchto filmov pre ženy. 5,2/10. ()
Má-li se 365 dní srovnávat s 50 shades, tak odstíny nebyly tak debilní. Měly lepší příběh, postavy a i ty erotické scény stály občas za to. Tady to celé stojí a padá na dominanci Massima, který Lauru chytne pod krkem a slabší divačky už vydávají zvuky úžasu. Sexuální akce jsou tu pořádné asi dvě a z toho jedna je natažená na dlouho, aby oko chtivého diváka bylo uspokojeno. Postava Laury a její herečka je silně nesympatická, moc nedává smysl její chování a Massimo je chvílemi roztomilej s chvílemi dost na přesdržku. Ale dávám jednu hvězdu aspoň za ty břišáky a bad boye, s tím si šplhnul trochu víc, než Dornan. Spíš se mi chtělo většinu filmu smát a ten konec je fakt špatnej.. ()
Galerie (14)
Zajímavosti (7)
- Keď ide Laura (Anna Maria Sieklucka) zoznámiť Massima (Michele Morrone) s jej poľskými rodičmi, tak sa zvítajú troma bozkami. Z hľadiska kultúry sa jedná o preklep, pretože bozk "na trikrát" je typický pre východných Slovanov a pravoslávnu vieru, pritom Poliaci sú silne orientovaný na západnú Rímsku cirkev a východný obrad sa u nich vyskytuje iba v malom počte v rusínskych dedinách na juhu a juhovýchode krajiny. (Dajman)
- Ve filmu zazní píseň „Don't Call Me Up“ od Mabel, konkrétně když jde Olga (Magdalena Lamparska) a Laura (Anna Maria Sieklucka) do klubu. (Kristus19)
- Herec Michele Morrone poprel tvrdenia, že mal skutočný sex s hlavnou postavou vo filme, ktorú stvárnila Anna-Maria Sieklucka, pre vysoko explicitné sexuálne scény. Povedal: „Zdá sa to skutočné, pretože sme dobrí herci. Vieme, ako to predstierať.“ (MikaelSVK)
Reklama