Obsahy(2)
Když postarší Edna nevysvětlitelně zmizí, její dcera Kay a vnučka Sam spěchají do zchátralého venkovského sídla jejich rodiny, kde po celém domě nacházejí podivné stopy, které odhalují Edninu pokročilou demenci. Ale Edna se náhle vrátí stejně záhadně, jako zmizela. Kay se obává, že její matka nechce nebo nemůže říct, kde byla, ale Sam překypuje nadšením z toho, že je babička zpět. Když však začne být Ednino chování stále nepředvídatelnější, obě mají pocit, jako by ji začala ovládat jakási zákeřná temná síla. Celovečerní debut režisérky a scénáristky Natalie Eriky Jamesové vnáší do žánru filmů odehrávajících se ve strašidelných domech nezapomenutelný nový nádech. (Cinemax)
(více)Videa (3)
Recenze (122)
Atmosférická lahůdka pro trpělivé. Pokud se vám z tak trochu jiných hororových filmů poslední doby líbilo Děsivé dědictví, Čarodějnice nebo Slunovrat, dejte Relikvii určitě šanci. Je to komorní příběh, který se zpočátku tváří prostě jako rodinné drama, ale postupně houstne a stejně jako ten starý dům víc a víc vrže a skřípe, vkrádají se do děje prvky něčeho, co naplno udeří až v závěru. ()
Dcera, máma a bláznivá bába. Sledovat tuhle trojici 90 minut byl fakt vopruz. Možná by mě to bavilo víc, kdybych si Relic pustil v neděli, při večeři s babičkou a spolu hádali, jak to dopadne. Já se na to bohužel díval sám, za tmy a měl jsem co dělat, abych u toho neusnul. Druhá * za celkem slušný finále (oloupaná babča), ale jinak fakt nebavilo, strašně suchý Horor. ()
Celkem často se mě dost lidí (nejen mých blízkých ale i lidí na internetu) ptá, proč nevěnuji více pozornosti úplným novinkám, nebo prostě novějším filmům všeobecně. No a já jim stále odpovídám úplně stejně – protože mě moc nebaví, většina z nich je pořád na jedno „brdo“, kopírují již xkrát viděné témata (samozřejmě všechna čest některým výjimkám) a já dávám prostě přednost starším filmům a bizarním (někdy až úchylným) – ujetým kouskům. Navíc se snažím kombinovat různé subžánry, abych se u toho neunudil k smrti (tím myslím hlavně díky obehraným zápletkám). Relic se sice vymyká svým zvláštním pojetím, přesto ani z něj jsem zrovna dvakrát odvařený nebyl. Proč, protože je to film dvou tváří… Na jednu stranu jsem si říkal, ty vole zas film o starém domě na samotě, kde bude někomu jebat v palici, ale musím uznat, že začínající režisérka si nejen pro mne připravila několik velmi zajímavých momentů, které rozhodně zaujali mou pozornost. Zvláště pak postava staré babky. Ta herečka dokázala navodit šílený škleb, ze kterého šel až mráz po zádech, přitom hned v dalším záběru vypadala jako milují babča z domova důchodců, co normálně potkávám, když jdu na návštěvu za tou svou. Dále bych chtěl pochválit i hudební a zvukový doprovod, který dopomohl navodit (alespoň místy vcelku slušnou atmosféru) a ten postupně hnijící a měnící se barák (zevnitř) taky nebyl vůbec špatný. Dokonce to mělo místy i slušné grády. Jenomže nevyzrálost tvůrkyně to sem tam srážela zase do průměru. Navíc ten až „omlouvám se, ale mě to tak přišlo feministicky emoční závěr“ se mi taky zrovna moc nelíbil. Láska ale přece musela zvítězit! Dokážu ale ocenit slušné herecké výkony hlavního tria i snahu samotné režisérky natočit netradiční a trochu i zvrácenou podívanou. Za to jí dávám palec nahoru. Rozhodně se mi tento film nevykouří hned z hlavy a neupadne do zapomnění. Kdyby se jí podařilo odstranit těch pár slabších pasáží, více přitvrdit – přidat nějaké ty nechutnosti navíc a víc si pohrát s poslední pětiminutovkou, mohl být finální výsledek mnohem lepší. Tedy alespoň z mého úhlu pohledu. Australská tvorba patří mezi moje oblíbené, ale tohle řadím spíše k průměru, co jsem měl zatím možnost vidět – a že jsem viděl od protinožců dost lepších filmů (ale i mnohem horších). 50% ()
Dokým to bol jednoduchý film o starej babke,ktorá trpí demenciou a ktorej preplo, tak to ušlo a Relic vedel vo mne vyvolať napätie či jemne postrašiť. Keď sa však v dome a na tele starenky začnú objavovať čierne fľaky, a prejde sa naplno do artového štýlu ide celý film ako hovoria bratia Česi "do kytek" (aspoň teda podľa mňa). Bizarnosti a snové sekvencie sa stupňujú a vyvrcholia záverečnou scénou, ktorá je už absolútne WTF a regulérne smiešna. Síce si myslím že som hlavnú metaforu filmu pochopil ( SPOILER demencia-čierne fľaky, jej dedičnosť v rodine-fľaky dcéry v závere, vyrovnávanie sa s ňou ale najmä s časom, počas ktorého daná choroba mení našich blízkych na nepoznanie KONIEC SPOILERU) aj tak nechápem prečo musí byť dané posolstvo podané takouto fantasmagorickou formou. 40% Pre tých čo nepochopili odporúčam video: https://www.youtube.com/watch?v=KFA2nORvk_M ()
Tohle rozhodně nebyl šálek mého čaje, ale jsem si jista, že spousta lidí bude schopna ohodnotit třeba i čtyřmi hvězdičkami. Já mezi ně nepatřím. Prostředí bylo fajn, bábi naháněla hrůzu (ale to ony ty babičky v hororech zkrátka umí), tempo až příliš nudně pomalé, příběh nedostatečně zajímavý a konec mě zprvu sice překvapil (jakože cože?), ale vzápětí zklamal. Myšlenku jsem nejdříve nepochopila, ale nepřišla mi zajímavá ani po vysvětlení. Asi jsem v tom hledala něco hlubšího a nadpřirozeného, a ono tam vlastně celou dobu jde o něco naprosto PŘIROZENÉHO. A v tom to je. V tom je celý ten film. Celý ten příběh. A mně to nestačilo. Bylo to originální, temné, kvalitně zpracované - ale nelíbilo se mi to. ()
Galerie (17)
Zajímavosti (1)
- Natáčelo se v Austrálii (spolkový stát Victoria). (Rominator)
Reklama