Režie:
John SchlesingerKamera:
Denys N. CoopHudba:
Richard Rodney BennettHrají:
Tom Courtenay, Helen Fraser, Wilfred Pickles, Julie Christie, Gwendolyn Watts, Mona Washbourne, Ethel Griffies, Leonard Rossiter, Finlay Currie (více)Obsahy(1)
Billy Fisher (Tom Courtenay) je povaleč a snílek. Pracuje sice v pohřebním ústavu, kam pravidelně přichází s notnou dávkou zpoždění, žije však ve svém vlastním světě - ve světě fantazie, ve kterém je absolutistickým vládcem a vůdcem, za nímž jdou s nadšením davy. Jeho skutečný život je pravým opakem jeho snových výletů. Rád by se stal scénáristou a pracoval pro věhlasného komika Boona, není však schopen pro svůj cíl nic udělat. Jeho rozpolcená osobnost se zmítá mezi touhou splnit si svůj sen a strachem z téhož. Proto lže nejen svému okolí, ale především sám sobě. (drkva)
(více)Videa (1)
Recenze (30)
Moc pěkný úsměvný filmík o tom, jak si člověk možná i vtipný, a chytrý a nadaný může zkomplikovat a skoro zničit život jenom svou váhavostí, nerozhodností, žitím podle hesla: zítra začnu. Pátou hvězdičku nedávám jen proto, že se mi zdálo, že se stejné nebo velmi podobné motivy několikrát zbytečně opakují, čímž vyprávění občas ztrácí tempo, což je dáno asi hlavně dobou vzniku, nicméně, je to tak. ()
Tahle britská nová vlna mě těžce nebaví a tenhle film mě dokonale otrávil. Billy není lhář. Billy je kokot, který není schopný cokoliv sám udělat a tak si vymýšlí své denní sny, ve kterých je hrdinou poválečné země. Což je jediné dobré na filmu. Během filmu zklame dvě holky, které ho asi mají rády a nakonec zklame i tu třetí. Uvažoval jsem o 2*, ale ten konec mě tak nasral, že to bude jen 1*. 75% na ČSFD... a tohle se vážně někomu líbilo? Sledovat totálního losera neschoného se svým životem cokoliv udělat? ()
Taky vám to přišlo tak trochu jako Černý Petr po anglicku? Jinak ten závěr, ani nevím jestli šlo o vnitřní vyzrání hrdiny anebo rezignaci? Přišlo mi to spíše jako to vyzrání, že snad najednou pochopil, že se musí postavit tváří v tvář skutečnostem svý existence a neutéct. Bude si možná pořád přitom snít a vymejšlet, ale neuteče a doufám, že nerezignuje. Ona totiž ta scéna s mamkou v nemocnici byla dost silná, kdyby tam nebyla, myslel bych si, že Billy je slaboch a z vlaku prostě uteče z nedostatku odvahy. Ale ta scéna s mámou tomu přece jen dává jinej rozměr, dává mu možnost volby - utéct anebo se pokusit najít odpovědnost. Tak chovám naději, že to snad byla odpovědnost. I když, kdyby na mě čekal někdo tak krásnej jako Julie Christie, byl bych velmi rozpolcen :-)! Přijde mi, že na konci se to neposunulo do roviny kontrastu mezi vzpourou a útěkem za svobodou na jedný straně a rezignací a konvencí na straně druhý, ale do roviny volby mezi útěkem a vymaněním se z pout nudný existence nebo naopak svobodným přijetím těch pout z důvodu soucitu, lásky a odpovědnosti. Byl toho schopen Bill? ()
Mezi filmy britské nové vlny ojediněle komediální snímek, který v současnosti působí už zastarale. S Billym se jako s rebelem proti konvencím dnes bude někdo identifikovat jen těžko, jako komická postava zase jeho chování nevzbuzuje moc symaptií. Film navíc už nedělá svěží dojem ani jako komedie, protože pointy některých vtipů byly omšelé už v době vzniku, nicméně i přesto jsou nejlepší chvíle, které se blíží situační frašce a které patrně dobře fungovaly při předvádění divadelní předlohy. Navzdory zkušenosti se stejnou postavou na jevišti si s Billym nevěděl úplné rady ani Tom Courtenay, resp. režie ho nedokázala nasměrovat ke správnému pojetí, takže strhujícího pečlivého výkonu, jaký herec předvedl v pozdějším Garderobiérovi, jsem se nedočkal. Víc se mi líbil přesný komediální timing Leonarda Rossitera v roli Billyho šéfa, z filmu pak v hlavě nejvíc utkví úvodní titulková sekvence. [LFŠ UH 2022] ()
Billy není ani tak lhář (i když se vylhává z čeho se dá), ale mladík, který se nechce zařadit. A hlavu má v oblacích. Vlastně to má název - denní snění. A tak z různých nedorozumění a vždy, když po něm někdo něco chce, uteče do svých fantazií, kde je generálem, vojákem a kdovíčím. Ano, možná bychom tu i mohli hledat nějaký přesah (nabízí se zejména ve scéně, kdy Billy káže davům), ale takové ambice film nemá. A vlastně mám pocit, že film nemá ambice vůbec žádné. A pro mě to byla obrovská nuda. A to jsem fandila, už proto, že film je černobílý a to já můžu. Billyho už ale nikdy více, nemělo to šťávu, žádný nápad, vtip či poetiku, prostě vůbec nic. ()
Reklama