Režie:
Eskil VogtScénář:
Eskil VogtKamera:
Sturla Brandth GrøvlenHudba:
Pessi LevantoHrají:
Rakel Lenora Fløttum, Alva Brynsmo Ramstad, Sam Ashraf, Mina Yasmin Bremseth Asheim, Morten Svartveit, Lisa Tønne, Irina Eidsvold Tøien (více)Obsahy(2)
Film sleduje čtyři děti, které se spřátelí během letních prázdnin. Když se ocitnou bez dozoru dospělých, objeví v sobě skryté schopnosti. Rozhodnou se je prozkoumat na hřišti a v nedalekém lese. Jejich nevinná hra však nabere temný spád a odstartuje sled podivných událostí. (Cinemax)
Videa (1)
Recenze (105)
Nadmíru znepokojivý severský temný úkaz, který hodně těží z velmi originálního nápadu a svojí surovou atmosférou potěší ne jednoho milovníka studených dramat. Vidět to někde na festivalu v plném sále, určitě dám aspoň ty čtyři, nicméně na to, jak je to příběhově vlastně poměrně prázdné a nedynamické, je ta téměř dvouhodinová stopáž s ohledem na extrémní slow burn tempo hodně na škodu. Takhle jsem měla co dělat, aby mě to neukolébalo, ač mě to vlastně bavilo. Ostříhat to o ty utahané scény před samotnou "akcí" a dát tomu trochu spád, jistě by se mi to vrylo pod kůži ještě víc. Tímhle stylem je to pro mě taková pěkná trojka, která by ovšem neměla upadnout v zapomnění. ()
Prvních 40 minut jsem si říkal, jestli vůbec koukám na stejný film jako ostatní, protože takhle dlouhých 40 minut bylo celkem těžké překousnout. Nápad se tvůrcům určitě zapřít nedá, ale nic jiného ve filmu pozitivně nevidím, a to ať už přes celkový průběh, kdy se ve dvou hodinách nic moc nestane, tak i přes konečnou výpovědní stránku filmu, která má nulový přínos a netuším, co chce režisér výsledkem říct. Máme tady 4 divné děti, ty zničehonic objeví schopnosti, ale jeden z nich má bohužel trauma z dětství, a tak začne na potkání necitelně zabíjet lidi. Konec. Tečka. Nic víc. Herecky průměrné, vizuálně klasicky severské, z hlediska tempa pomalé, atmosfericky nic moc a celkově podprůměrné. Čekal jsem drsné hororové xmeny, dostal jsem drama o dětech s dvěma drsnými scénami a z toho fakt nejsem spokojený... ()
Znepokojivý snímok, ktorý odhaľuje ľudskú podstatu až do morku kostí. A práve preto je to také znepokojivé. Keď niečoho takého sú schopné deti, tak čoho sú schopní dospelí? Niektoré skutky už nejde vrátiť späť a o to viac to mrzí. Oceňujem aj réžiu - pekne vtiahla do deja. Slušný nadpriemer. 80/100 ()
Nuda na sídlišti aneb začíná to trháním nožiček mouchám a končí doživotím. Eskil Vogt nabízí zajímavou alternativu vývoje sériového vraha, pracovně bych ji nazval jepičí superzmrd. Docela znepokojivé a pochopitelně, že i seversky chladné a ujeté výletování dětskou psýché, kde střepy v botách autistické sestry zdaleka nejsou tím nejhorším projevem nevinné dětské duše. Objeví-li pak malý a ještě neochmýřený vrážek (hezká to zdrobnělina, že? Můj vlastní copyright!) při hrách s kamarádkami ve svých patiích tele a pohybově je taky setsakra telenadanej, je na průser samozřejmě zaděláno, naštěstí i pro něj. A přitom to začne tak nevinně, křupnutím kočičí hlavy... No, zdráhal jsem se děckám, tedy kromě autistky, ta byla naprosto libově zahraná!, uvěřit i jen to, že jsou děcka, jak jim přeříkávání textu a ksichtění se nešlo, ale jinak jsem byl s mrazivou alternativou malých zmetků vlastně spokojenej a tak si nakonec dupnu i čtyřikrát... ()
Čekal jsem něco trochu podobného, jako byla kdysi nízkorozpočtová Kronika. Bohužel seveřani na to jdou jinak a přináší zdlouhavý a pomalu gradující film o psychicky narušených a mimořádně nebezpečných fakanech, kteří objevují své nadpřirozené schopnosti a nepřinese to nic dobrého. Film v divákovi zanechá pár šokujících scén (kočka) ale jinak vyzní naprázdno a závěr není tak strhující, jak děj sliboval. ()
Galerie (31)
Zajímavosti (1)
- V čase 14:05, keď si dievčatko vyzuje topánku, má ponožku krvavú, ale v nasledujúcom zábere už nie. (GabrielGabko)
Reklama