Režie:
Ron HowardScénář:
Vanessa TaylorKamera:
Maryse AlbertiHrají:
Amy Adams, Glenn Close, Gabriel Basso, Haley Bennett, Freida Pinto, Owen Asztalos, Sunny Mabrey, Bo Hopkins, Lucy Capri, William Mark McCullough (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Student práv z Yalu se vrací do rodného města v Appalačském pohoří, vzpomíná na minulost svojí rodiny a přemýšlí o vlastní budoucnosti. (Netflix)
Videa (1)
Recenze (154)
Další rozhádaná problematická rodina s divnou babičkou a matkou na drogách. A všichni trpí, brečí nebo jsou naštvaní. Bez motivu, který by jejich příběh dělal v zástupu podobných čímkoliv zajímavý. Nedozvíme se důvod kde se to v nich vzalo, vždy je to odbité slovy “máma měla těžký život”. Že se počas flashbacků jednomu z dětí podaří vystudovat právničinu a udělat si v životě pořádek je klišé, které zde má být myšlenkovou pointou. “Nesmíme zapomínat odkud pocházíme, ale o tom kým budeme si rozhodujeme sami.” Fakt originální. Poslední půlhodina s více Glenn Close to jakžtakž zachrání, ale všechno předtím je bezpodnětná, nesmyslná nuda. Howardovu režijní obratnost lehce pocítit ve svižném úvodu a pak v posledních pár minutách, ale jinak nic. ()
Trochu mě zarazilo, že je tu novinka Rona Howarda v modrých číslech. Nicméně jsem neváhal a Americké elegie zkusil. Jaké pro mě bylo zjištění, že tu Amy Adams a Glenn Close hrají naprosto nadpozemsky. Pro děti Amy to nebyly jen elegie, ale i legie, pro mě pak spíš solidní filmový zážitek z, pro mě, dobře odvyprávěného rodinného dramatu jedné chudé americké rodiny. Kolik takových v Americe je, co... ()
Americká elegie je naprosto excelentní podívaná, která mě prakticky ve všech směrech dokázala strhnout, a ihned jsem tento filmový zážitek zařadil k těm opravdu vůbec nejsilnějším dramatům, co jsem měl tu čest kdy vidět. Už jen to, že se odehrává ve dvou časových rovinách, což je jedno z mých nejoblíbenějších zpracování, jsem velmi ocenil, a to ani nemluvě, jak obě tyto roviny jsou vážně neuvěřitelně výrazné a působivé. Celá zápletka se pak odehrává ve vyváženém tempu, příběh rodiny Vanceových disponuje téměř až lavinovitým množstvím nehorázně silných a vyhrocených scén, které vesměs nemohu označit jinak, než za strhující, perfektní, prostě zcela bezchybné, atmosféra je jednoduše dokonalá, neskutečně výstižná a naprosto mě vtáhla do veškerého dění a nechybělo ani napětí, v podobě nepředvídatelného vývoje děje, kde jsem čekal především na závěrečné rozuzlení, které mě též absolutně uspokojilo a jen potvrdilo maximální kvalitu celého filmu. Nad všemi těmito pozitivy ovšem vyčnívají ještě emoce, které mnou doslova lomcovali od první do poslední minuty a samozřejmě úžasné a neskutečně výrazné postavy, v nichž navíc excelovali veškerý herci, co se ve filmu objevili, takhle silnou sestavu ani nepamatuji, a především Amy Adams a Glenn Close okatě pomrkávají po filmových cenách, které by v případě jejich udělení byly více než zasloužené, ovšem jak jsem již zmiňoval, casting tohoto snímku je celkově zkrátka dokonalý, a to ať už opravdu sympatický Gabriel Basso, tak nadpozemsky krásná Freida Pinto, i talentovaná Haley Bennett, ti všichni tu podávají nezapomenutelné výkony. Americká elegie je tak zkrátka vážně dokonalá, silná, emoční pecka, podpořená strhujícím příběhem, dech beroucími hereckými výkony, prostě poklona a potlesk ve stoje. ()
Nechápu, že má tento film taková nízká hodnocení! Drama se mě drželo od začátku do konce a brečela jsem prakticky v jednom kuse. Na film mě nalákal už soundtrack od Zimmera a obsazení hlavních rolí. Asi by filmu neuškodila kratší stopáž, ale nedá se říct, že by to bylo vysloveně zdlouhavé. Překvapilo mě, že je to natočené dle skutečné autobiografie, nikdy jsem o knížce neslyšela. Zjevně u nás nesklidila až takový úspěch, ale to se není čemu divit, když pozadí je vysloveně americké. Z filmu jsem fakt nadšená, dala bych mu nejradši 5*, ale to ze mě spíš mluví aktuální euforie, nechám to chvilku vsáknout. :) ()
(7/10). Skutečnost, že se tohle děje ve více amerických rodinách a není to až tak zajímavý příběh, tak si myslím, že Ron Howard tuhle látku vyšťavil na maximum. Je zde vidět jeho parádní režie. Nejvíce ze začátku, kdy děj parádně odsýpal a já se na tu nádheru nemohl vynadívat. Do toho hraje parádní hudba s nápaditými zvuky. Zhruba v půlce se film jakoby zastaví a vy začnete kontrolovat, jak jste daleko se sledováním. Teprve půlka? Uff... Naštěstí to docela uteklo a vznikl z toho krásný, ovšem docela průměrný film. Zdobí ho vynikající herecké výkony, kdy by jste na konci skoro nepoznali herce od skutečných osobností. Amy Adams, která si zopakovala roli trosky z Ostrých předmětů, tady cílí na Oscary a Glenn Close jí krásně sekunduje. Film stojí za shlédnutí už jen kvůli Howardově režii, tyhle filmy on umí. Ovšem natočil už i lepší, ale to mu dokážu odpustit. ()
Galerie (12)
Zajímavosti (10)
- Glenn Close je teprve třetí osobou, která za stejný výkon (v tomto případě za roli Mamaw) obdržela nominaci jak na Oscara (nejlepší herečka ve vedlejší roli), tak na cenu Razzie (nejhorší herečka ve vedlejší roli). Zároveň se jedná o její vůbec první nominaci na Zlatou malinu (Razzie). (oli009)
- Make-up Glenn Close pro její postavu Mamaw zahrnoval protetické úpravy nosu a uší. Tato každodenní proměna trvala zhruba hodinu a dalších 30 minut zabrala úprava a aplikace paruky. (oli009)
- Slovo „hillbilly“ označuje obyvatele žijícího na odlehlém místě či v horách na východě Spojených států. Často má pejorativní význam a dalo by se přeložit jako křupan, venkovský balík. (Jolinar)
Reklama