Režie:
Hynek BočanKamera:
Jiří ŠámalHudba:
Vladimír KlusákHrají:
Ivan Vyskočil, Jiří Krampol, Václav Sloup, Vilém Besser, Zdeněk Kryzánek, Vladimír Krška, Jiří Smutný, Dana Hlaváčová, František Kovářík (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Příběh se odehrává během šedesátých let. Mladý učitel nastupuje na místo vychovatele v jednom pražském ústavu ochranné výchovy mládeže. Natáčení bylo v roce 1968 zastaveno a ke konečnému sestřihu natočeného materiálu došlo až počátkem roku 1989. (oficiální text distributora)
Recenze (162)
Film je rozhodně zajímavej, ale jak mam tohle brát vážně? Krampol (30 let) nebo Sloup (32 let) hrajou nezletilý smrady v pasťáku? V podstatě tak půlka těch chovanců vypadala starší než Vyskočil, kterej hrál jejich vychovatele :-) I když on se ani moc nechoval jako vychovatel, ale spíš jako jejich kámoš. I když musim uznat, že Vyskočil tady ze sebe zřejmě vypotil svůj životní výkon. ()
Bezpochyby zajímavý příspěvek Hynka Bočana do zlatých šedesátých, který v kontextu naší kinematografie nemá obdoby. Na takovou depresi u nás jen tak nenarazíte. Kromě sugestivní atmosféry musím vyzdvihnout kameru, která zabíráním detailů či pohledů z první osoby zajímavě dotváří dojem. A nikdy by mě nenapadlo, že mladý Jiří Krampol může vypadat tak zlověstně :). Jediné co mi trochu nesedělo je fakt, že na celý ústav byl jediný vychovatel, což snad nebylo možné ani v tehdejší době... ()
Velmi reálné a silné drama o hledání a nalezení. Hned na začátek rád zdůrazním ojedinělou šedesátkovou atmosféru filmu. Příběh by se mohl odehrávat v jakékoli době, co se týká mentality chovanců či postupného vývoje vztahu chovanci - učitel, ale originální snímání dobové Prahy plus vynikající kamera Jiřího Šámala, dolaďují atmosféru zlatých let naprosto dokonale. Nekompromisní vhození mladého učitele do prostředí, které rozhodně není vhodné pro žádného nováčka, má několik fází. Počáteční šok a odmítání se změní v potřebu něco změnit. Vždyť jsou to vlastně kluci, jako je on. Snaha vzbudit v těch odepsaných, budoucích nebo již dnešních kriminálnících trochu citu a zájmu, se chvílemi dokonce i daří, každopádně realita prostředí a nekompromisní hierarchie ústavu, se kterou nás Bočan perfektně seznámí při vyhlašování večerky (Václav Sloup procházející potemnělý zámek) a kterou v podstatě nelze narušit, je silnější než jakékoli ostatní snažení. Ve finále si každý rád bouchne. Myšlení, které můžeme dnes vídat na fotbalových stadionech či na meetingu některých tzv "politických" stran. Ivan Vyskočil a jeho bloudění velkoměstem má stejný skvělý nádech jako v Perličkách. Obklopen na vše rezignujícími spolupracovníky - Kryzánek a jeho filozofie životního koloběhu - na nic se nevyptávajícím byrokratickým systémem "člověče...dostat se do Prahy, co by za to jinej dal...!", a hlavně nenávistnými pohledy, které se velmi snadno změní v činy. Snímek, který v sobě skrývá opravdu hodně. ()
Temný snímek zrcadlící do určité míry i tehdejší společenskou atmosféru. Není divu, že ho soudruzi neskousli. Černobílá kamera podtrhuje syrovost a bezvýchodnost. Hlavní hrdina nemá šanci uspět, jelikož svoloč zůstane svoločí, i kdyby trakaře padaly. A režim si mladého učitele vážil natolik, že ho nejen místo do normální školy poslal do pasťáku, ale navíc mu ani nedal bydlení, což mi přišlo ještě depresivnější. Chudák tak trávil noci po hospodách a čekárnách Prahy. Nadčasový snímek, který jsem z pochopitelných důvodů stále odkládal, jelikož na tohle musí být člověk alespoň trochu naladěn. 4,5* ()
Galerie (5)
Zajímavosti (12)
- Ivan Vyskočil si nechal od lékaře zavést do nosní trubice skrz pusu prezervativ napuštěný filmovou krví, takže když ho udeřil Jiří Krampol pěstí, jazykem stiskl prezervativ a z nosu mu začala téct krev. [Zdroj: realfilm.cz] (pornogrind)
- Jeden z nejvýraznějších českých filmových hudebních skladatelů Zdeněk Liška se sám nabídl, že k filmu složí hudbu, dokonce zdarma. Film byl však zakázán a uzavřen do trezoru. Liška se k realizaci tedy nedostal. Film byl dokončen až v roce 1990, kdy byl proveden čistý střih v době zákazu jen nahrubo sestaveného materiálu. (mchnk)
- Film byl natočen na zámku Jezeří u Horního Jiřetína, všechny interiéry i exteriéry se točily na místě z důvodů vetší autenticity. (sator)
Pasťák je uchvacujícím filmem svým obrazovým zpracováním. Obraz je tím, co vytváří jedinečnou atmosféru sklíčenosti a zoufalství. Existencialismus zde dostává zřetelné obrysy a splňuje všechny nutné podmínky, včetně jediné jistoty tohoto světa. Jemný a ostýchavý životní pesimismus je nečekaně a nevybíravě ponechán napospas cynickému osudu v neznámém prostředí deprimující devalvace lidského společenského chování, ze kterého není úniku a jednotlivce i přes osobní přesvědčení a osamocený boj mění v poslušnou součást nemilosrdného soukolí mechanismu nadvlády hrubé síly, která nelítostně trestá každé zaváhání a nerespektování daného stavu věcí. Pravda je nestálá a proměnlivá, hodnoty jsou nepotřebné a jediným způsobem přežití je přizpůsobení se zvrácenosti absurdity. Surový existencialismus je umocněn nemožností změny pravidel her a bezbranně odevzdanou oběť pomalu a nenápadně připravuje o smysluplný pohled na život. Postupně vše proniká mezi prsty ve změti skličujícího soumraku rozvrácené duše, aby náhle vše umlklo, potemnělo a odhalilo nahotu bezvýchodné reality bez ochoty docílení účinného řešení. Hlavní postavou neutěšeného příběhu marnosti je mladý učitel (vynikající Ivan Vyskočil) v rozpolcenosti pocitů a reality. Lehkou neurovnanost je možno vnímat jako nerozhodnost a nezkušenost. Systém a osud si podávají ruku na usmířenou a s jízlivým výsměchem rozervávají srdce obětního beránka v nejistotě rozeklanosti a psychologického tápání vědomí i podvědomí. Východisko neexistuje, nepsaná pravidla nelze potlačovat natrvalo a boj s větrnými mlýny se nakonec stává jen zoufalým výkřikem marnosti. Důležitou postavou je chovanec Topol (dobrý Václav Sloup), který příkladně dokládá potvrzení neschopnosti změnit zavedený stav, který nikoho neuspokojuje, všechny svazuje a přesto zůstává natrvalo vítězem absurdity všedního dne. Výraznou postavou je chovanec Holub (zajímavý Jiří Krampol), neoficiální král území, kde nadvláda hrubé síly dovedla k dokonalosti poslušnost a hierarchický systém věrnosti. Z výraznějších chovanců pasťáku zaujme nevyzpytatelně bezelstný Štrobach (zajímavý Ivan Chocholouš), nevinně vyhlížející nově příchozí František (pozoruhodný Martin Hron), na vše připravený a přizpůsobivý malý Havránek (dobrý Zdeněk Jánský), zkratkovitý útěkář (Miloš Vognič), či poslušní ochránci krále (Rostislav Novák a René Gabzdyl). Z dalších rolí: děsivě upřímný a neoblomný ředitel výchovného ústavu (dobrý Vilém Besser), apatičtí a odevzdaně přežívající vychovatelé Kostelecký (Zdeněk Kryzánek), Helebrandt (zajímavý Jiří Smutný) a Krofta (Vladimír Krška), respektovaná autorita se stíny minulosti a pedantský zastánce přísné učitelské ruky (velmi dobrý František Kovářík), protějšek křečovitého mileneckého vztahu nezkušeného mládí Blanka (Dana Hlaváčová), v jiskrném toužení roztávající lékařka (velmi zajímavá Karolina Slunéčková), neurvalý rozdělovač práce mladistvých delikventů /zajímavý Ladislav Křiváček), či nesnášenlivě odměřený řidič (Vladimír Foukal). Bezradná bezmoc a existencialismus slaví svůj triumf vítězné filozofické téze. Je obnažena až na samotnou podstatu a neutěšenou skutečnost bez možnosti změny i optimistického pohledu na budoucnost a smysluplnost. Tíha padá plnou svou vahou a nenechává nikoho na pochybnostech o své zkázonosné síle a obětování nahraditelných částí neschopného a pevně ukotveného systému, který nenabízí řešení a možnosti, pouze problémy násilně a nedbale schovává, zatajuje a využívá. Jedinečná podívaná je podpořena hereckými výkony a jedinečně vytvořeným prostředím, které umožňuje naplno rozehrát svou tísnivou vizi. () (méně) (více)