Režie:
Michael AndersonScénář:
Richard MathesonKamera:
Ted MooreHrají:
Rock Hudson, Gayle Hunnicutt, Bernie Casey, Nicholas Hammond, Roddy McDowall, Jon Finch, Terence Longdon, Bernadette Peters, Barry Morse, Maria Schell (více)Epizody(3)
Obsahy(1)
Kdyby se Ray Bradbury v roce 1950 trefil přesně, byl by dnes Mars už jedenáct let kolonizován. Vědecká přesnost je však to poslední, co bychom v jeho povídkách hledali. Lidé v mezních situacích uprostřed fantastických cizích světů, snů, představ a kouzel, to je svět Bradburyho povídek, který jeho čtenáři vyhledávají už přes půl století. A právě tento svět přenesl scénárista Richard Matheson do čtyřapůlhodinové filmové ságy dokonale. (Levné knihy)
(více)Recenze (26)
Vyjímečně povedená (a hlavně věrná) adaptace Bradburyho povídkové knihy o osidlování Marsu. Vybízí k zamyšlení nad lidským chováním, myšlením, chápáním, ... a hlavně nad lidskou nenažraností a rozpínavostí. I když se do seriálu nedostaly všechny moje oblíbené povídky, tak přesto si kronika drží celistvost a příjemně mezi sebou navazuje. Je napínavá, tajemná, kouzelná, nudná i filozofující, stačí si vybrat, co kdo ráčí. Jedním z překvapení je skvělá hudba od Stanley Meyerse a výborní (mě neznámí) herci, přesně sedící do charakterů postav. Dokonce i vizuálně mě potěšilo ztvárnění některých míst a věcí - třeba lodě, na kterých Marťani plují jsou přesně takové, jaké si je vždy představuji při čtení knihy. Asi nepřekvapí, že Marťanská kronika je moje nejoblíbenější kniha vůbec a proto jsme ráda, že se ji podařilo tak dobře zfilmovat (a budu jen doufat, že už se o to už nikdo nebude pokoušet:)). ()
Filmové zpodobení KRONIKY se minimálně vyrovnalo slavné stejnojmenné literární předloze světově proslulého amerického spisovatele Raye Bradburyho. Vzniklo nevšední dílo, plně srovnatelné s klasickou ruskou adaptací Lemova slavného sci-fi románu SOLJARIS; obě nastudování spojuje i myšlenka přenosu a oživování lidských myšlenek. Zatímco se však Andrej Tarkovskij plně věnuje filozofickému rozměru v uměleckém osvojení, v KRONICE se výrazně projevuje dobová nejistota, pokud šlo o budoucnost tehdejšího amerického i světového lidstva. Pohled na modrou planetu, která se mění před očima vyděšených marťanských pozemšťanských kolonistů v poušť, je nadčasový: jakoby předjímal zjitřené ekologické povědomí naší současnosti. Skvělou režii doplňuje mimořádný scénář a nadprůměrně zvládnutá práce se skvělými herci, jak tu již bylo opakovaně konstatováno mými spolukomentátory. To, že použité triky působí dnes úsměvně, je stejně tak pravdou jako konstatace, že v případě tohoto díla jde o věc, která vadí ze všeho nejméně. Ústřední myšlenka, že žít plodně, plně a ušlechtile, je hodnota nadřazená času i možným dalším mimozemským civilizacím, je ilustrována víc než přesvědčivě. Některé momenty setkávání dvou civilizací, vzájemná nitkovitost navazovaných kontaktů, odlišná hmotná konzistence obou druhů, pozemšťanů i Marťanů (jedna ze závěrečných scén třetího dílu, kdy se pro zástupce obou planet ukazuje jako nemožné podat si ruce), jsou dokonce i věcně, obsahově očekávatelné a velmi pravděpodobné. Nevšední zážitek a námět k dlouhodobému přemýšlení, hloubání a domýšlení, to jsou hlavní přínosy této nesporné perly americké kinematografie-televize nedávné éry. Přínosy opravdu klasické a záslužné. ()
Naprosto sterilní adaptace geniální knihy, natočená s rozpočtem asi 10 USD, takže už asi nezbyly peníze ani na vytrhání trávy z "marťanské" pouště. To, že i filmy Eda Wooda mají lepší výpravu a vizuální efekty není ten největší problém. Tím jsou úplně stejně špatné herecké výkony, rozvleklost, nuda a absence jakékoli přidané hodnoty. Zato ubraných hodnot je tu nepočítaně. První díl byl ještě koukatelný, ale zbylé dva jsou už jen utrpení. ()
Ak by Marťanská kronika bola nakrútená tesne po napísaní predlohy, mohla to byť veľká udalosť. Počiatkom osemdesiatok už ide skôr o podivné retro. Z hľadiska znalostí nielen o našej sústave sme už v tejto dobe boli niekde úplne inde, ako zobrazuje seriál, takže to najdôležitejšie, čo toto dielko ponúka, sú filozofické otázky ohľadom nášho bytia vo vesmíre. Nie je to málo, ale chcelo to skrátka lepšie produkčné zázemie a možno aj presun z Marsu na planétu v inej hviezdnej sústave našej galaxie. ()
Knihu jsem sice nečetl, takže nevím jestli to takhle opravdu bylo nebo jen tvůrci točili s nulovým rozpočtem, ale nad všemi těmi nelogickými kravinami klidně mávnu rukou. Krom teda toho, že první, co člověka napadne po přistání na Marsu, je uvařit si kafe... Vemu tedy na vědomí, že povídky jsou z roku 1950 a co zbyde? Otřesné hercké (ne)výkony, ubohé efekty i na rok 1980 a celkově jedna velká nuda. A nemohla by to být amerika bez vět jako "Necháme rozhodnout děti" Brrrrr.... ()
Reklama