Režie:
Peter JacksonHrají:
John Lennon (a.z.), Paul McCartney (a.z.), George Harrison (a.z.), Ringo Starr (a.z.), Yoko Ono (a.z.), George Martin (a.z.), Mal Evans (a.z.) (více)VOD (1)
Epizody(3)
-
První část: Dny 1–7 (E01)
-
Druhá část: Dny 8–16 (E02)
-
Třetí část: Dny 17–22 (E03)
Videa (2)
Recenze (52)
neskutečný zážitek. peter jackson je génius. tohle byl vždycky můj sen - vidět remasterovaný beatles, MNOHEM víc mcbeardy (aka paul s vousy, kdo by nevěděl) kontentu, lindu s malou heather, krásný vzpomínky na začátek brouků, maureen a pattie, billyho prestona, vtipné tanečky, sexy george martina (daddy), koncert na střeše, “fuck the police” moment, podporu od náhodných lidí na ulici, george ve fialových košilích, johna parodující písničky od ostatních interpretů, paulův ohromující barytenor, ringovo nesmírně milou povahu, šedesátkové outfity a samozřejmě ROCK AND ROLL!!!!!!! || ❝𝐈'𝐝 𝐥𝐢𝐤𝐞 𝐭𝐨 𝐬𝐚𝐲 𝐭𝐡𝐚𝐧𝐤 𝐲𝐨𝐮 𝐨𝐧 𝐛𝐞𝐡𝐚𝐥𝐟 𝐨𝐟 𝐭𝐡𝐞 𝐠𝐫𝐨𝐮𝐩 𝐚𝐧𝐝 𝐨𝐮𝐫𝐬𝐞𝐥𝐯𝐞𝐬; 𝐚𝐧𝐝 𝐈 𝐡𝐨𝐩𝐞 𝐰𝐞 𝐩𝐚𝐬𝐬𝐞𝐝 𝐭𝐡𝐞 𝐚𝐮𝐝𝐢𝐭𝐢𝐨𝐧.❞ 🕺🏼🌈🎸 ()
Panu Jacksonovi se v tomto monstrózním projektu podařilo rozbít mýtus o nefungující kapele, za což si zaslouží velkou úctu. "Kapela v rozkladu" by totiž stěží dokázala hýřit kreativitou a nahrát za tak krátkou dobu zárodky legendárních alb "Let It Be" a "Abbey Road", což původní film záměrně upozadil pro bulvární exkluzivitu. ()
Tvůrce snímků Braindead, trilogií Pán prstenů a Hobit či Kinga Konga z roku 2005 Peter Jackson v roce 2016 představil světu dokument They Shall Not Grow Old. Jackson v něm využil archivní záběry z 1. světové války a pomocí moderních technologií záběry z let 1914-1918 vypadali jako nově pořízené záběry. Stejným způsobem ve své nové třídílné (téměř osmihodinové) dokumentární sérii The Beatles: Get Back Jackson využil záběry Michaela Lindsay-Hogga z natáčení tvorby desky Let It Be a opět zařídil, aby záběry pořízené na 16mm film v roce 1919 vypadali pořízené z moderní doby ve 4K. Je The Beatles: Get Back povinností pro fanoušky Beatles? No jasně! 468 celkových minut ovšem dost možná bude pro někoho obrovská překážka. Dokument je ovšem rozdělen do tří separátních dílů (po 157, 173 a 138 minutách) a díky tomu si tak můžou lidé Jacksonův dokument dál po kouskách. A nebo si ho praví magoři (dobrý den) mohou dát v kuse. Na jejich obranu je ovšem nutné říct, že The Beatles: Get Back je tak vtahující zážitek, že odtrhnout se od něj je fakt těžký. Pro lidi trpící insomnií může jít o krásně strávený večer. Jackson sám svůj dokument charakterizoval jako ´´ dokument o dokumentu´´. Hodnotné archivní záběry v nádherném remasteru a především zábavný, inspirativní, ale i smutný pohled na fungování a postupné rozpadání legendární kapely. The Beatles: Get Back jsou jednoduše klenot, který divákovi navodí pocit, že je s Beatles v jedné místnosti a prožívá s nimi jejich tvoření, obavy z toho, že skupina již 2 roky nevystupovala živě a také lehké náznaky toho, že skupina spěje k zániku. Jacksonův dokument ovšem zobrazuje pouhé menší neshody a většinu času se mu snaží navodit pocit, že i když byl rozpad kapely za rohem, tahle čtveřice nadále zažívala při tvoření alba Let It Be příjemné společné chvíle. Celkově se Jacksonův dokument nikoho nesnaží prodat v negativním světě. Yoko Ono, které dodnes dost lidí dává za vinu rozpad Beatles, naopak je zde oporou svému Johnu Lennonovi a v rámci Get Back se vlastně nějak zvlášť výrazněji neprojevuje. I z toho mála ovšem dokáže Jackson skutečně prokázat, že pro sebe byli Lennon a Ono nejspíš stvořeni. Jeden z nejsilnějších momentů je poté zpověď Paula McCartneyho o tom, že nežárlí na Lennona a Ono jako pár, ale žárlí na ně, protože kvůli Ono Lennon netvoří tolik jako dřív. V průběhu je poté čím dál tím více patrné, že i když si skupina nahrávání desky Let It Be poměrně užívá, rozpad je přeci jen neodkladný. Jackson využil spousty ohromujících a zábavných momentů, svým proslulým puntičkářstvím se všemi těmi archivními materiály musel prohrabat skutečně detailně. Celá ta atmosféra je neskutečná a v průběhu oněch osmi hodin to pohlcování nikdy nepřestane. Sledovat vzájemnou chemii čtveřice skupiny Beatles, jejich 22-denní neskutečný pracovní proces a v závěru především sledovat poslední koncert Beatles na střeše londýnské centrály Apple. Zimomriavky jsou tu! Ohromující intimní portrét konce kariéry Beatles, který má neskutečné srdíčko. Jacksonovi 4 roky práce stáli za to, společně s Dunou Denise Villeneuvea vrcholný audiovizuální zážitek roku! () (méně) (více)
Předně: tohle dílo je míněné jen a pouze pro fanoušky Beatles. Kdokoliv jiný se bude myslím většinu času strašně nudit, ale pro fandy je to prostě nádhera. Sledovat ten tvůrčí proces vzniku známých písní, atmosféru, jaká tam v té době byla a jak to všechno probíhalo mě neskutečně bavilo. ___ Hodně zajímavé pro mě bylo reálné nahlédnutí do povah jednotlivých Brouků: Paul McCartney jako skladatelský génius, skvělý muzikant, ale i trochu ukecaný a lehce manipulativní člověk, kterému se těžko odporuje v jeho vizích a který občas vytváří trošku dusno (případně jeho povídání většina zúčastněných začne ignorovat). John Lennon jako druhý skladatelský génius, je vidět ta chemie mezi ním a Paulem (chtěla bych vidět, jak tohle skladatelské duo fungovalo nějak ten rok zpět), na druhou stranu flákač, co chodí pozdě, dělá sice legrácky, ale je to prostě rebel a hodně v oblacích. George Harrison, který skládá raději doma v soukromí, přítomnost kamer si moc neužívá, občas ho asi dost štvou Paulovo požadavky a cítí už se ve skupině zjevně trochu upozaděn. Ringo Starr, kterému říkají Richie a působí na mě jako obrovský pohodář a takový tajný tmel kapely mi přišlo (Kouzelná scéna, kdy zamilovaně kouká na Paula se slovy "ten hraje tak krásně na piáno, že by se na to člověk vydržel koukat hodiny),. Až mě překvapuje, že jsem o něm četla, že mlátil svoji manželku (což o sobě řekl sám) a podobné věci. Yoko Ono, která asi neví roupama, co by, když může denně sedět na židli ve studiu a koukat do blba. Na druhou stranu, jak je nejen tady několikrát zmíněno, nepřijde mi, že by to byla ona, kdo zavinil rozpad Beatles - možná urychlila Johnovo rozhodnutí, ale ono by to tam asi dospělo tak jako tak. ___ Zajímavé je se zamyslet nad tím, že klukům bylo v té době teprve 26-29 let, jaký zápřah musel jejich život do té doby být a jak vyspěli / změnili se a přehodnocovali svoje životy. ___ Kromě tvůrčího procesu mě hrozně bavilo sledovat to obyčejné tlachání, na kterém bylo vidět, jak jsou vlastně všichni v pohodě většinu času, jak se smáli na bulvárním tiskem a jak vlastně nejspíš všichni chápali, že se jejich cesty někdy v brzké rozejdou. Ale spojovala je hudba, přístup k ní, vášeň a radost, to, že budou vše nahrávat živě (John: "Edit? You are not talking to the Bootles!") ____ Samotný koncert na střeše Apple, to je třešinka na dortu a je úplně boží sledovat, jak si to všichni užívají, včetně George, který to původně nechtěl a pak tam zapíná zesilovač, když jim ho Mal vypnul. Je to naprostá bomba a je škoda, že na recepci vyměkli a ty policajty pustili nahoru tak brzo. Zajímalo by mě, jestli ten mladík byl fanda Beatles a byl totálně profesionální, nebo jestli je nesnášel :-D ___ Jsem jednoduše z toho, co tu Peter Jackson nastříhal, naprosto nadšená a Get Back a Don't Let Me Down teď nedostanu dlouho z hlavy. ()
V podstatě se nejedná o nic jiného, než osmihodinový záznam o skupině čtyř týpků, co natáčí jedno album – navzdory neustálému mumraji kolem, přicházejících a odcházejících hostů a také faktu, že nové album začínají s naprostou tabula rasa. Jenomže ti čtyři týpci jsou Harrison, McCartney, Lennon a Starr – natáčejí jedno z nejlepších alb na světě „Let it Be“, mumraj tvoří filmový štáb (jehož kamery natočily více než 60 hodin materiálu) a jejich tým, a přicházejícími a odcházejícími hosty jsou celebrity (Peter Sellers!) a členové rodin. Sledovat tu tryskající tvůrčí energii je čirá radost. Když McCartney z doslova ničeho vykřesá nesmrtelné „Get Back“ a vy máte možnost sledovat zrod písně od prvních akordů až po finální podobu, jednoduše musíte smeknout. V další chvíli pak Lennon blbne, dělá obličeje a do toho jenom tak v rámci rozcvičování celá kapela zpívá různé provařené fláky – protože tyhle kluky to pořád hrozně baví a hudba je pro ně „alfa omega“ (a shodou okolností zdrojem obživy). Nakonec dojde i na určité tenze – ale není to nic dramatického, snaží se to řešit, protože jim záleží jeden na druhém a vždycky „v tom byli spolu“. Ten pocit vzájemné sounáležitosti, kus společného osudu, byl pro mě asi zdaleka nejdůležitější. Nesledoval jsem firmu na hity, ale čtyři chlapy, co díky svému nesmírnému talentu dali světu pořádný žvanec hudební historie (včetně pro mě niky nepřekonaného živého vystoupení na střeše Apple Studio v Londýně, jehož záznam jsem viděl jako kluk, a už to ve mně zůstalo). A pokud jsem si to užil já – jako člověk, co neumí zpívat, ani na cokoliv hrát – nedokážu si představit, co musí prožívat ti, co hudbu dělají. Ti musí explodovat. ()
Galerie (6)
Zajímavosti (3)
- Zároveň s tímto seriálem vyšla i stejnojmenná kniha s přepisem dialogů a s fotografiemi z natáčení – přímo ze záznamu nebo nafocené Lindou McCartney a Ethanem Russellem. Kniha je i v českém překladu. (Murina)
Reklama