Režie:
Petr SchulhoffScénář:
Petr SchulhoffKamera:
Emil SirotekHudba:
Pavel BlatnýHrají:
Rudolf Hrušínský, Hana Brejchová, Vladimír Ptáček, Jana Vaňková, Ilja Prachař, Libuše Holečková, Michal Kožuch, Milada Ježková, Luděk Nešleha (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Autorský film Petra Schulhoffa navazuje postavou majora Kalaše na film Vrah skrývá tvář. V naší kinematografii tyto snímky představují zásadní počin v detektivním a kriminálním žánru a to nejen let šedesátých. Všechny detektivky se opírají o skutečné případy a vyznačují se skvěle vybudovanou tíživou atmosférou, umně vykonstruovanou zápletkou i výbornými hereckými výkony, kterým vévodí Rudolf Hrušínský v postavě majora Kalaše. Po stopách krve vypráví o nesnadném pátrání kriminalistů po sexuálně úchylném vrahovi dětí. Film splňuje všechny požadavky detektivního žánru: napínavost, pátrání po vrahovi probíhá po řadě linií a vede k několika podezřelým, zatímco vlastní pachatel zůstává až do samotného závěru skryt a v jeho odhalení nechybí potřebný moment překvapení. Pro většinu postav si Petr Schulhoff cílevědomě vybral méně známé herce, jejichž velmi dobré typy dodaly jeho filmu rys autentičnosti. (Česká televize)
(více)Recenze (268)
"Cikáni obyčejně nevraždí děti vlastního kmene. Na to nejsou dost civilizovaní." Takže ty děti vraždí cikán, pedofil, homosexuální sadista nebo fanoušek Benfiky Lisabon? Tohle je zkrátka zapeklitej případ a major Kalaš na dovolený si celkem zavařil mozkový závity. Já jsem se s ním po stopách krve vydal již poněkolikátý, takže už jsem měl menší náskok, ale ta hrozivá hudba mě stejně nenechávala klidným. Tohle prostě má atmosféru a použití fotopasti již před půl stoletím mě docela zaskočilo. ()
Viděno těsně po "Vrah skrývá tvář" a chyběl mi Brzobohatý, který k Hrušínskému skvěle padl a tady zůstala ve filmu po něm znatelná díra. Ani prostředí už není tak atraktivní... Ale protože vše ostatní zůstalo na své obrovské kvalitě (buldočí Kalaš Hrušínský, mrazivá hudba, scénář i širokoúhlá kamera), je tohle jen o krůček za "Vrahem" = jeden z našich nejlepších filmů. ()
Nadprůměrná detektivka, napínavá, se správnou atmosférou a výborným Hrušínským jako Kalašem, který nejenže je skvělý kriminalista, ale ještě k tomu příležitostný vtipálek. A taky se tenkrát nazývali lidé pravými jmény a přitom se ještě zachovala určitá míra politické korektnosti, tedy viděno dnešníma očima (z čehož má člověk smíšený, ale převážně pozitivní dojem). Celkově slušné 4*. „Umíte mlčet?“ - „Jistě, můžete se spolehnout!“ - „Tak o tom mlčte.“ ()
Spoilery! Snímek jsem si užil zhruba stejně jako předešlý díl. Vraždění dětí je totiž srovnatelně zábavné s vražděním žen a vždy se u toho rozplývám radostí. Líbí se mi, že takhle stará kriminálka dokázala v minulém díle nakousnout téma incestu a v tomto díle téma pedofilie. Úplně bych to v této době nečekal. Hrušínský je standardně výborný. Atmosféra dílu byla skvělá. Případ znovu zprvu příliš nezáživný, ale s postupem času se nádherně rozvinul. [80 %] ()
Kriminálkám zrovna neholduju a už vůbec né českým či československým. Důvody proč jsem to riskl byly tři. V bedně nic nešlo, případ sexuálné úchylného vraha dětí zněl slibně a navíc v tom hraje Rudla Hrušinský. Tohle moje první setkání (možná že né poslední ) s majorem Kalašem nedopadlo vůbec špatně. R. Hrušinský zahrál svou roli výborně, příběh taky zaujal. Na druhou stranu se nedá říct že bych z toho byl zas nějak extra vodvařenej. Za mě je to slušnej průměr....PS: Pobavila mě hned jedna z prvních vět - Kávu ? Děkuji už jsem snídal. ()
Galerie (17)
Zajímavosti (4)
- Natáčení probíhalo především v okolí Dubé – např. v obcích Dobřeň či Jestřebí. Místo činu je Skautská skála u Sosnové. Natáčelo se také v Praze. (rakovnik)
- Příběh byl inspirován vraždou jedenáctiletého Josefa Neumanna. Čtyřiadvacetiletý Jaroslav Papež se s chlapcem seznámil v pražském kině Metro, kde muž pracoval jako promítač. Papež chlapce nalákal do promítací kabiny pod záminkou zhlédnutí nepřístupného filmu Komisař Maigret zuří (1963). V kabině pak Papež chlapce zneužil a následně do něj začal bodat. Ve stejný moment sledovali promítaný film i diváci v sále. Protože však během běsnění došlo k přerušení filmového kotouče a nic netušící diváci začali nespokojeně pískat, Papež se k dokonání vraždy vrátil později. Mrtvé tělo dítěte následně schoval v šachtě pod promítací kabinou. Jaroslav Papež byl dopaden pět dní po vraždě a během procesu byl odsouzen k trestu smrti. (eleonnore)
- Původně zvažované názvy filmu byly „Krev“ nebo „Vrah na volné noze“. (Gastovski)
Reklama