Režie:
Hynek BočanKamera:
Jaromír ŠofrHudba:
Jaroslav UhlířHrají:
Luděk Munzar (vypravěč), Vladimír Dlouhý, Ondřej Vetchý, Jana Dítětová, Josef Kemr, Viktor Preiss, Jaroslava Kretschmerová, Dana Bartůňková, Monika Stará (více)Obsahy(1)
V jednom malém knížectví žijí všichni, kdo ve správné pohádce nesmějí chybět. Stárnoucí kníže, kterého už nebaví vládnout, jeho dvě dcery - zlomyslná, nafoukaná Angelina a skromná, pohledná Adélka, vychytralý správce, který se stará jen o to, jak naplnit vlastní měšec na úkor knížecí pokladny, čestný Petr, kterého se zlá a chtivá macecha Dorota Máchalová snaží se správcem připravit o rodný mlýn. A taky je tu peklo, které pečlivě sleduje všechny špatné skutky a v pravou chvíli rázně zakročí. A tak když se čas naplní, je vyslán mladý čert Janek, aby přinesl do pekla zlou Dorotu. Omylem však přinese Petrovu hodnou babičku, a když se pokouší chybu napravit, skončí s Petrem v knížecím vojsku. Ten pro změnu prchal před intrikami správce a jistě by drábům utekl, jenže pak se zdržel, protože s nasazením života zachránil knížecí dcery, když zastavil jejich kočár se splašenými koňmi. Petr a Janek se skamarádí a Petr se nabídne, že čertovi pomůže dokončit úkol. Dokonce i ve dvou však nebude snadný, protože Dorota má vždy po ruce nějaké to pírko, které je pro čerta pohromou. (TV Nova)
(více)Videa (1)
Recenze (1 465)
Jedna z nejlepších českých pohádek, herecký koncert Vladimíra Dlouhého a Ondry Vetchého a pro mě osobně životní komická role Viktora Preisse. Ani pan Kemr jako pan král nemá chybu, ale u něj je to už zvykem. Výborné hlášky ( "já se půjdu obětovat do hospody" ), kterými je tahle klasická pohádka nabitá a přehlídka výborných herců dělají tohle dílko tím, čím je. Jen ta princezna Adélka byla vážně hrozná. ()
Ať už bylo nebo nebylo, vymyšleno (to) bylo (Hynku Bočane) dobře. Souhlas aneb pohádka pro celou rodinu. Malé děti se při pohledu na démonického lucifera K. Heřmánka, s jeho hrůzu nahánějícím smíchem, schovávají pod stůl a dospěláci se náramně baví, při nejedné hlášce, které během těch téměř třiceti let, již definitivně zlidověly. Jako bonus snové herecké obsazení (mému osobnímu pomyslnému žebříčku vévodí trojlístek Heřmánek-Nárožný-Preiss) a navíc je to podáno i s potřebným přesahem. Řekněte sami, co víc už si může divák, od pohádky, přát? Že je škoda, že se to nepřeneslo i do současnosti! Co na to říct. Při vánoční procházce Čertovkou, jsem dal řeč s nejpovolanějším a bohužel nemůžu zvěstovat obrat k lepšímu. Váha je, po návštěve (z) Hradu, ztrhlá, na novou stále není (obě kapsy kabátu děravé a ČNB taky zrovna nepomáhá) a ta zbylá pekelná hrstka, byť sjíždějící nonstop přesčasy, na tu stále se zvětšující nabídku, při sebelepší vůli nestačí. Dost povzdechů, končím komentář, stejně bylo na adresu snímku vyřčeno již vše. Jdu se raději obětovat do hospody ,-) ()
Tu musím skonštatovať, že asi k žiadnemu filmu som sa nevrátil až po troch desaťročiach. Ako malý som sa čertov a Lucifera bál, teraz to už bola čistá komédia s fantasy prvkami, nejakou tou akciou a vydarenou romantikou. Jediné, čo môžem vytýkať, je trochu naťahovaný záver, čo pri klasickej stopáži trochu zamrzí, ale predpokladám, že záverečná naháňačka pre mnohých je presne tým pravým orechovým. No a možno mi tu chýbala nejaká tá echt hláška, ktorú by som mal chuť hneď všetkým napísať do messengeru. Do pekla so mnou... Veľká škoda, že sympatická Monika Stará nepokračovala v kariére ďalej. ()
Často se žehrává na to, že obraz společnosti, nabízený lidovými pohádkami z doby prvních sběrů - tj. zhruba první poloviny předminulého století - , je nadsazený: útlak, byl-li jaký, se dal snést, vrchnost, nešlo-li o zvrhlíky, byla víceméně lidumilná a společnost jako celek, až na politováníhodné nečetné výstřelky, vlastně - zvláště ve srovnání se současností - idylicky vyvážená. Nejidyličtější a nejnešťastnější česká spisovatelka Božena Němcová nejen zde prokazuje opak. Zoufalství a beznaděj, v níž žil "dělný lid robotný", poddaní, byly často nezměrné a jejich přežívání víc než než nesnadné. Zpochybňovalo se tím všechno, co se do nevzdělaných lidových vrstev horem pádem cpalo (v Němcové najdeme tento rys asi nejvýrazněji v DIVÉ BÁŘE), zpochybněn byl nejednou sám všemocný Bůh, který tomu všemu měl přihlížet z výsosti nebes, kde údajně strměl jeho pomyslný trůn. Čert, ďábel a peklo, splývající v tomto vnímání s přirozeným strachem z neodvratné smrti, chápané jako jediná doložitelná spravedlnost, se za těchto okolností měnili ve svůj opak: ve své druhu boží pomocníky (koneckonců se beztak jednalo také o anděly, byť padlé, tj. čest a mravnost před tváří boží ztrativší). Z tohoto myšlenkového pozadí o to více oceníme jak čerstvost předlohy Němcové, tak nenásilné aktualizace (zpodobení pekla ve filmu ne náhodou připomíná základní znaky pozdní normalizace) neméně pozoruhodného filmového zpracování. Dva nadějní, tehdy začínající herci Ondřej Vetchý a Vladimír Dlouhý tu dostali - a beze zbytku také využili - mimořádně cenné příležitosti. Česká klasická filmová pohádka a její škola tu dosahují jednoho ze svých výsostných vrcholů. Tvůrcům filmu (spoluautorem scénáře je divadelní historik a kabaretiér Jiří Just známý i svou polistopadovou ekologickou publicistikou) se dařilo a daří k vytržení opakovaně přivádět již druhou a třetí diváckou generaci. Myslím, že není pochyb o tom, že generace nikoliv první a nikoliv poslední. ()
Počertech nejlepší pohádka o čertech jakou jsem kdy viděl. Zpracování pekla prostě úžasné! O hereckých výkonech všech ani nemluvě. Preis, Heřmánek, Dlouhý, Kretschmerová, Vetchý, Nárožný, Kemr... Je vidět, že si všichni natáčení řádně užívali. Po Popelce je toto další z vánočních pohádkových evergreenů, který se dá vidět vícekrát za sebou. * * * * ()
Galerie (27)
Zajímavosti (55)
- Když ve scéně s barokním kočárem Petr Nárožný jako kaprál otevřel dveře, ulomil je. Kočár byl originál a jeho majitel se na place okamžitě rozbrečel. (raininface)
- Jména předků Ferdinand Sličný a Josefa Šílená, o kterých kníže (Josef Kemr) tvrdí, že postavili jeho zámek, nejsou až tak úplně vymyšlená a v naší historii se skutečně objevila. Ferdinand I. Habsburský, který byl český, německý, uhersky král a německý císař, byl druhorozený syn burgundského vévody Filipa I. Sličného (1478–1506) a kastilské královny Johany Šílené. Jeho sestra Marie Habsburská byla manželkou českého, uherského a chorvatského krále Ludvíka Jagellonského. Ještě je třeba dodat, že Filip Sličný a Johana Šílená tedy žili v 15.-16. století, kníže však uvádí, že jeho předci zámek postavili ve 12. století. (oje)
- Při natáčení scény s kočárem, kdy Petr (Vladimír Dlouhý) zastaví splašené koně, byla prý Daně Bartůňkové (Angelína) zima, a tak jí lidé ze štábu nosili na zahřátí limonádu s rumem. „Byla jsem trochu ovíněná,“ přiznala se herečka po letech. (Duoscop)
Reklama