Režie:
Petr SchulhoffScénář:
Petr SchulhoffKamera:
Jiří VojtaHudba:
Milan DvořákHrají:
Miloš Kopecký, Stella Zázvorková, Iva Janžurová, František Peterka, Luděk Sobota, Dagmar Havlová, Darja Hajská, Eva Hudečková, Jan Skopeček, Stella Májová (více)Obsahy(1)
Ve starém pavlačovém domě jsou léta sousedy Novákovi a Bartáčkovi. Novákovi se rádi vytahují před ostatními nájemníky a nevynechají jedinou příležitost, jak si vystřelit z Bartáčkových. Starý činžák jim k jejich záludnostem poskytuje příležitostí víc než dost. Oba páry si před sebou neustále na něco hrají. Nováková tvrdí, že jde do kosmetického salónu, ale ve skutečnosti se jde ucházet o práci uklízečky. Bartáček se zase vydává za ředitele podniku, ale ve skutečnosti je v něm pouze skladníkem. Jejich vzájemné naschvály nakonec přerostou v otevřený boj. Pokus o příměří, vyhlášený poté, co je jejich starý dům zbourán a obě rodiny dostanou byt v paneláku, má jen krátkého trvání. Manželským dvojicím jsou přiděleny byty vedle sebe. A letitý kolotoč zlomyslností se rozjíždí nanovo. (TV Nova)
(více)Recenze (328)
Komedie, u které se člověk směje skoro neustále, bohužel kvůli tomu, že dnes v TV dávají kulové a mladí neumějí pořádně nic natočit, tak se tohle dílo pouští stále dokola a tím ztrácí na své výjimečnosti...nazval bych to Mrazíkovským syndromem, kterým trpí starší tuzemské filmy... :-((( Je mi z většiny mladých a hloupých lemplů na blití :-((( Jinak všechny "díly z této série" mám moc rád... Kopecký/Zázvorková a Peterka/Janžurová to zahráli skvěle, Sobotka je taky slušný řízek :-) ()
Jedna z nejlepších českých komedií všech´dob. Excelentní herecké obsazení Peterka/Janžurová, Kopecký/Zázvorková, skvělý scénář plný neuvěřitelných gagů a odzbrojující tempo dělají z tohohle filmu fakt klenot, a to jeden z nejdražších. Fakt naprosto geniální typicky český film, ale v paneláku to už nebylo ono... Na tohle se můžu podívat kdykoliv, což se u českých komedií často nestává.... ()
Je to takový ten typ lidové zábavy ve stylu Slunce seno... V tom starém baráku má komedie nepochybně své silné momenty. Po přestěhování do panelového sídliště se kouzlo vytratí. Ono to bude asi i tím, že paneláky prostě uhasí každou legraci svou šedí a neinspirativností. Komedie průměrná, sám bych si ji asi dobrovolně nepustil, ale jako doprovod k nějaké jiné práci, proč ne. 60% ()
Pokud si Novákovi a Bartáčkovi dělají naschvály(trik s americkou pračku používám dodnes) na pavlači je to geniální a vtipné (obzvláště pan Kopecký válí).Ale jak se to přesune do paneláku(neuvěřitelná scénaristická zrada za kterou bych věšel za koule do průvanu) a přibude Dáša Veškrnová klesá to k neskutečné békovině a nudě.Ovšem herecké výkony členů obou znesvářených rodin(ani tradiční ťulpas René Luďka Soboty mi tak nevadí) to zachraňují. Ad. karels: Nesouhlasím pokud myslíš neaktuální tématem.V mojem činžáku se neustále od jedné ženské osoby přesvědčuji, že závist je stále aktuální věc.A někdy si jen přeju aby to byla taková paní Zázvorková nebo Janžurová co u nás bydlí. ()
Pokud čekáte vyčerpávající rozbor tohoto filmu, určitě se do čtení komentáře nepouštějte. V souvislosti se Schulhoffovými filmy vídám tolik rozsudků se slovem "normalizační", že se kolikrát nemohu ubránit smíchu. Je však spíše smutné, kolik lidí je schopno řadit mnohé filmy mezi normalizační splašky jenom na základě toho, že vznikly v období normalizace. U českých filmů to zamrzí mnohem více, jelikož v naší kinematografii se Brežněvův vliv odrážel vůbec nejméně (stačí zabrousit do jiných národních kinematografií východního bloku - prach a bída sedmdesátých let je na nich znát mnohem více). Snad je nevděčnost diváctva k filmům sedmdesátých let způsobena silným kontrastem s předcházejícími léty šedesátými, právem označovanými za zlaté období (nejen) české kinematografie. V šedesátých letech mladá generace absolventů FAMU po boku se starými lišáky rozbíjela tabu minulosti a vzpomínala na druhou světovou válku i následné komunistické utužování v padesátých letech. Po intervenci v osmašedesátém však museli filmaři začít vymýšlet něco jiného, protože nová vlna zašla pro komunistickou cenzuru až příliš daleko. Hlavní doménou filmů sedmdesátých let se proto staly konkrétní osudy lidí v přítomnosti, a také různě fantaskní pohledy na budoucnost nebo alternativní realitu (Lipský a Vorlíček s Macourkem dokázali v tomto tématu usednout na samotný trůn crazy komedie). Paradigma hodnot českých lidí a rodin bylo s kolísající vážností bravurně znázorněno například v kultovní dilogii Marie Poledňákové. Schulhoff se jako několik dalších režisérů rozhodl pustit do satiry s tématem mezilidských vztahů (jako odkaz na budoucnost můžeme v jeho filmech považovat už samotné názvy, pro něž je typický budoucí čas doplněný zdrobnělinou v pátém pádě). Pro všechny tyto filmy však platí společný jmenovatel - pod nesmírně vtipnou fasádou se TAKÉ nalézá velmi ostrá kritika společnosti. Netlačí se na pilu tolik jako o dekádu dříve a filmy si ze sociální a politické situace střílí mnohem nenápadněji, ale o to sofistikovaněji. Snaha kulantně oblbnout cenzuru se však negativně odrazila také u diváků, kteří po agresivní filmové tvorbě šedesátých let trochu zapomněli koukat pod povrch a spokojili se s žánrovým začleněním těchto filmů = komedie. Výjimkou nejsou ani Schulhoffovy filmy, které jsou sice zábavné a většinou vtipné, ale rozhodně nepojednávají o ctnostných vlastnostech lidí. Nepoučitelnost a nenapravitelnost je v podstatě vyjádřena už samotnými názvy jeho filmů. Podobným případem je také Zítra to roztočíme, drahoušku. Povrchní závist a marnivost českých "maloměšťáků" je zde zobrazena naprosto dokonale, nejen ze scénáře, který nikdy žádnou hlášku nenechá bez ironického významu, ale i z jemného neverbálního projevu našich herců (silná generace zůstává silnou i v jiných filmech než hvězdných). Film velmi ošklivě nastavuje zrcadlo početné části populace a také dnes zůstává velmi aktuální (stačí se podívat na libovolné diskuzní fórum, nebo si třeba zajít do supermarketu nebo na úřad). Ještě bych rád podotkl, že dělat nutné kompromisy ve svých filmech neznamená stát se anální subinkou cenzury - ono je to vždycky trochu složitější (vzpomeňme si na Nezvala). I proto je smutné, že nikoli nejlepší, ale přesto zajímavé filmy Petra Schulhoffa jsou často házeny na smetiště spolu se skutečnými ukázkami normalizačního poklesu, které mají na svědomí až příliš přizpůsobiví a netalentovaní režiséři, jako byl Steklý nebo Trapl. Vrcholem ironie pak je, že nejlepší české komedie byly natočeny právě v normalizačním období. Dnešní rádobymoderní veselohry jim nikdy nesahaly ani po kotníky, a to včetně opěvovaných Pelíšků. 75% () (méně) (více)
Galerie (15)
Zajímavosti (28)
- Ve scéně, kdy Bartáčkovi (Iva Janžurová, František Peterka) dají do auta pana Nováka (Miloš Kopecký) ceduli, auto normálně otevřou, aniž by jej odemykali klíčky. (matar)
- Dům, v němž bydleli Bartáčkovi (Iva Janžurová, František Peterka) a Novákovi (Stella Zázvorková, Miloš Kopecký) se nachází v Praze na Starém městě, v Anežské ulici 809/6. (M.B)
- Film vznikal jako tzv. „normalizační komedie“, tedy jedna ze ztřeštěných komedií, od nichž si soudruzi na začátku 70. let slibovali, že pomohou lidem zapomenout na nedávnou invazi okupačních vojsk. (rublik05)
Reklama