VOD (3)
Obsahy(1)
Nesmírně talentovaná, leč trochu samotářská Katie Mitchellová je přijata na vysokou školu svých snů. Plány na odlet jí však překazí její táta Rick, svérázný milovník přírody, který rozhodne, že spolu se zbytkem rodiny Katie na vysokou školu odvezou, aby se ještě vzájemně naposledy užili. S Katie a Rickem se se na výlet vydává divoce pozitivní mamka Linda, mladší bratr Katie Aaron a roztomile vypasený psík Monchi. Plány Mitchellových však překazí nenadálá vzpoura spotřebičů, neboť všude po světě se proti lidem vzbouří elektronická zařízení, která mají lidé tak rádi, od mobilních telefonu po nejnovější modely osobních robotů. Za pomoci dvou porouchaných, ale za to přátelských robotů, se musí Mitchellovi vypořádat se svými problémy, spojit síly a zachránit svět. (Falcon)
(více)Videa (3)
Recenze (372)
Od Lorda a Millera na producentské židli jsem vlastně nic jiného nečekal. Uhozený animák o rodinných hodnotách dosazený do moderního digitálního světa je praštěný po všech stránkách. Při sledování jsem měl pocit, že se tvůrci snaží na plátno hodit vše, co je napadne a doufají, že se divákovi bude většina nápadů líbit. A že jich bylo hafo. Někdy se toho na obrazovce dělo tolik, že to bylo až na škodu. Přesto mi chybělo něco, co by mě opravdu nadchlo. Pro děti do 13 let to určitě bude hitovka, se všemi odkazy na Youtube videa. ()
Potřeboval jsem nějaký absolutní relax a Rodina na baterky mi ho dopřála mírou vrchovatou. Jeden z nejzábavnějších, nejvtipnějších a nejnápaditějších animáků z USA za posledních třeba klidně deset let. Čoklík (vepř, bochník chleba?) a dva praštění roboti vládnou filmem stejně tak, jako celá rodina Mitchellů. A ač film chvíli vypadá jako taková dětská varianta na Trona – a to jak grafickými efekty, tak mnohdy i výborným soundtrackem – tak je to vlastně klasický příběh o tom, že rodinné zázemí je sakra důležité v každé rodině. ()
Hlavne vizuálne je to parádna nálož, ktorá síce využíva počítačovú grafiku ale renderuje ju s citom pre ručnú kresbu (podobne ako SpiderVerse). Čo sa týka obsahu, mám dojem, že bez celej tej sci-fi línie by to fungovalo lepšie. Postavy a ich vzájomná dynamika sú geniálne načrtnuté a sci-fi príbeh im uberá z hmatateľnej ľudskosti. ()
Oceňuji, že tvůrci přišli s novým nápadem pro animák, i když se asi trošku inspirovali Terminátorem. Film nebyl špatný, první hodinu mě to bavilo, i když to na mě bylo až moc moderní, resp. možná už nejsem tak „in“ jako mladší generace. Ale druhá polovina filmu už mě moc nezaujala, už to bylo jen o bitkách s roboty... ()
Galerie (17)
Photo © SPAI / Sony Pictures
![Rodina na baterky - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/165/280/165280133_5fe406.jpg)
Zajímavosti (27)
- Na Katienom vodičáku je vidno dátum narodenia 5-14-2003. V inej časti filmu (flashback jej narodenia) je dátum jej narodenia uvedený May 08 2003. (megajalec)
- Keď Katie četuje na notebooku so svojimi budúcimi spolužiakmi, na stene za Jade visí plagát k filmu Taxikár (1976). (ČSFD)
- Marek z Pal Labs poukazuje na skutečnou osobu Elona Muska. (Ondra.Simmer)
Co do scénáře není "Rodina na baterky" nikterak novátorská, pouze v rámci předvídatelného vyprávění zůstává solidně funkční. Hlavní přednosti filmu ale spočívají v jeho vizuální stránce a v tom, jak řeší, respektive překonává esenciální problémy počítačové animace. Animace se pohybuje mezi dvěma póly (hyper)realismu a abstrakce. Nejlepší animátoři dokáží ve své tvorbě spojit realističnost a stylizaci do funkčního celku. Třeba mistrovské grotesky Chucka Jonese sice pracují s tím, že porušují fyzikální zákony, ale současně esenciálně využívají fyzičnost a fyzikální logiku ve všem od pádu kovadliny po sebemenší gesta postav. Jones vytvořil postavy současně celistvé a soudržné, ale také ohromně flexibilní a chaotické, protože mu to umožňovalo médium klasické animace. S nástupem a dominancí počítačové animace, která pracuje s virtuálními modely, lépe řečeno loutkami s pevnou kostrou, se sice proces práce urychlil a zefektivnil, ale také přišel o svou expresivitu. Alespoň to platí pro oblast mainstreamové celovečerní animace, kde hlavní trendy udával průkopnický Pixar, jehož cílem bylo dosáhnout maximální fotorealističnosti. Paralelně s jeho mílovými kroky v tomto směru kráčelo studio Sony Animation, které naopak (vedle výdělečných franšíz) hledalo cesty, jak v rámci všemi užívané technologie přijít s něčím novým, a hlavně jak do počítačové animace navrátit stylizaci a nerealističnost. "Rodina na baterky" navazuje nejen na revoluční zjevení "Spider-Man: Paralelní světy" ale právě že i jeho méně očividné, ale vývojově zásadní předchůdce - na cartoonově stylizované 3D animáky "Hotel Transylvánie" a "Zataženo, občas trakaře" i na první experiment studia, found footage animák "Divoké vlny". Zatímco "Paralelní světy" se sice v porovnání s dobovou celovečerní animací nevídaně rozkošatily, pořád zůstávaly svázané estetikou a výrazovými prostředky komiksů. v "Rodině na baterky" padají jakékoli hranice a nastupuje ještě odvázanější styl, který tentokrát už otevřeně odkazuje k onlinové tvorbě, a to nejen na YouTube, ale hlavně na mladších platformách s vestavěnými kreativními a expresivními nástroji jako Instagram a TikTok. Na projektu je znát, že jeho tvůrčí tým věkově sahá od čtyřicátníků až po čerstvé absolventy uměleckých škol, kterými se to hemží v oddělení animace, storyboardů a vizuálního designu. Když si k popisu výsledku pomůžeme referencemi, uvidíme zde expresivní barevnost "Speed Racera", světelný design "Tron: Legacy", ztřeštěnou fyzickou výrazovost i metažánrově sebereflexivní hravost "Gumballova úžasného světa" a to vše ještě přetaženo vrstvo stickerů, emoji a memů právě ze jmenovaných sociálních sítí. Na rozdíl od jiných filmů, které se snaží nějak do sebe pojmout znakové výrazové prostředky internetu ale zdejší tvůrci jen zřídka využívají existující zdroje a naopak přicházejí s vlastními emoji v podobě osobitých čmaryků. Nad to si navíc tvůrci vytyčili cíl, že 3D animace má vypadat jako malované referenční obrázky s jejich charakteristickou barevností a malovaným stínováním. V tomto směru hodně velkou cestu prošlapal již celovečerák "Klaus", ale tady se pracuje s úplně jinou a mnohem sofistikovanější technologií malovaného stínování i dynamických okrajových linek. To vše pak slouží k posílení dojmu "kreslenosti", který také animátorům rozvazuje ruce v tom, jaké divočiny si mohou dovolit při kreativním zpracování jednotlivých akčních, melodramatických i komických momentů. Některé diváky navyklé na nesmyslnou pseudo-realističnost animovaných blockbusterů tak "Rodina na baterky" bude iritovat svou schizofrenií v neustálém frenetickém přepínání mezi vážností a cartoonovou nespoutaností, dynamickou fyzičností a naprostým výsměchem fyzice i mísením dramatického patosu s nezřízenou imaginací. Jiní si film zamilují právě díky tomu, že boří jednolitý styl animovaných blockbusterů a navrací do něj ztřeštěnost a kreativitu, která konečně není spoutána technologií. () (méně) (více)