Režie:
Vladimír SlavínskýKamera:
Ferdinand PečenkaHudba:
Roman BlahníkHrají:
Vlasta Burian, Marie Štrosová-Steinerová, Vítězslav Vejražka, Jaroslav Marvan, Zdeňka Baldová, Dagmar Lehovcová, Václav Trégl, Helena Bušová (více)Obsahy(1)
Majitel půjčovny lodiček a převozník Ryba sídlí celý život v domku u řeky, která se často stává osudnou pro plavce i sebevrahy. Protože jsou však Rybovou zásluhou mnozí tonoucí zachráněni, stává se Ryba velmi populární osobností celého kraje. V okamžiku, kdy už se svérázný muž chystá oslavit svého stého zachráněného nešťastníka, dovídá se o připravované regulaci řeky, která jej připraví o práci. Regulaci má shodou okolností na starosti mladý inženýr Pánek, který se zamiloval do Rybovy dcery. Když se o tom Ryba doví, důkladně se opije v několika hospodách v nedalekém městečku. Zatím se v řece topí dlouho očekávaný stý nešťastník. Jeho zachráncem se stane právě inženýr Pánek... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (67)
Ne že by film neměl celkem zajímavá a vtipná místa, ale celkově je to spíše utrpení při sledování vzteku ješitného člověka a poučování dalšího ješitného člověka o nutnosti změny. Jen by se chtělo tak trochu ironicky poznamenat: opravdu regulace zabraňuje povodním? Nevrací mu to příroda poté mnohem větší škodou při mnohem mohutnějších záplavách, kdy se pak regulace ukazuje jako jedna velká chyba? O jinotaji raději nebudu spekulovat, to bych měl problémy s udržením stravy v žaludku. Film je v podstatě plný ješitných mužů. Hlavním je majitel půjčovny loděk František Ryba (Vlasta Burian), který touží především po společenském uznání svých hrdinských skutků a touží po postavení pomníčku na jeho počest. A vztekat se dovede jedna radost. Dalším ješitou je inženýr František Pánek (Vítězslav Vejražka), stoprocentně přesvědčený o své pravdě a užitečnosti při rugulacích vodních toků. Rozumy rozdává jedna radost a vše pak samolibě pozoruje, nebot přeci přináší lepší zítřky. Třetím ješitou je starosta Jaroslav Hořánek (Jaroslav Marvan), přesvědčený o své univerzální užitečnosti pro městečko a nesnášející jakýkoliv náznak odporu. Z dalších rolí zaujmou Rybova dcera Ančí (Marie Štrosová-Steinerová), zakoukaná do Pánka, nešťastný účetní Vodička (Josef Gruss), podlézavý Rypáček (František Filipovský), moudrý profesor (Rudolf Deyl), a vlezlý penzista Tichý (Václav Trégl), i když ten vadí spíše svou trapností. A jako ryba na suchu si připadám já, když sleduji tento film a nedokáži pochopit důvod jeho vzniku. Že by byla nutná regulace? Myšlení? ()
František Ryba (Vlasta Burian) bydlí celý život v chaloupce u řeky, ve které se velmi často někdo topí. Ryba už zachránil devadesátdevět lidí a nyní čeká na toho stého, který by mu vynesl uznání po celém kraji. Toho se ale patrně nedočká, protože mu chtějí jeho milovanou řeku zregulovat. Regulaci navíc provádí mladý inženýr, který si zrovna namluvil Rybovu jedinou dceru a tak je velký problém na světě...Při volné chvíli o neděli jsem se nechal zlákal televizním programem a jen tak z nudy si pustil tohoto Buriana. A světě div, perfektně jsem se bavil. Škoda, že je film tak hrozně předvídatelný, možná bych si dal říct a ještě v hodnocení přitlačil. Ve starých filmech mám velké mezery, je na čase je začít zaplňovat. 60% ()
První spolupráce V. S. a V. B., myslím si že celkem úspěšná, i když v některých situacích i značně naivní, hlavně co se týká scénáře. Pro Buriana to byl tak trochu odklon od jeho dosavadního hraní, a jeho typické komiky založené na brilantním homuru, vtípcích a všemožných gagů. Pro režiséra Slavínského, prosté vyzkoušení a poznání Buriana, možná že s ním zamýšlel někdy v budoucnu točit více. Viz. poté ještě Zlaté dno, oba na dlouhou dobu Burianovými posledními snímky. Mnozí v tomto snímku však vidí i jistou jinotaj na podporu Třetí říše. Děj to trochu nazněčuje.. Film patří k těm lepším v Burianový filmotéce (i když se stotožnuji s názorem že by se sem více hodil možná J. Plachta, který hrál tyto role častěji a častěji točil i s režisérem Slavínským), jen mu škodí tak trochu to časté reprísování především na komerčních televizích. Burian, Trégl a Marvan jednoznačně nejlepší. ()
Komedie, při které se člověk ani jednou nezasměje... evidentně se tedy jedná se o velmi pokrokový kousek, který předběhl svou dobu cca o 10 let. Burian prokázal, že ani vážnější role mu nedělá problém, působí v ní velice přirozeně. Jeho převozník je jenom zdánlivě zpátečnický, z dnešního pohledu se jedná o člověka s vrcholně moderními názory, neboť jak známo, regulace povodním nezabrání, naopak zhoršuje jejich dopad. Nejen proto mi ho bylo trochu líto, dále jsem v něm viděl další oběť toho, že Bůh obdařil člověka deseti prsty. Kdybychom jich měli jen devět, postavili by Burianovi pomníček už po 81. zachráněném a nemusel se tolik vztekat. Narozdíl od Buriana Vejražka opět dokázal, že se svým fyzickým fondem (zejména tedy gezichtem) nemůže uvěřitelně zahrát žádnou o chlup kladnější postavu než je ďábel, nacista nebo kapitalistický vykořisťovatel. A jak mám rád Trégla, ukázalo se, že na kvalitě scénáře doopravdy hodně záleží. Zatímco v jiných filmech je jeho typické přehrávání velice legrační, tady se zvrhlo v nepříjemné blábolení a vzteklé gestikulování ()
Burianova sláva za okupace už trošku opadávala a ani v tomto filmu už Vlasta neoplývá humorem jemu vlastním v takové míře jako dříve. Film samotný byl pojat jako veselohra o boji nového se starým, o užitečnosti regulace říčního koryta proti sentimentalitě starého Ryby, který chce zachránit toho svého stého utopence. Zatímco tenkrát autoři jistě fandili mladému inženýrovi Pánkovi, dnes by mu ochranáři přírody i jwejich rozumní milovníci dali co proto. O zachování přírodních krás se v tomto filmu mnoho ani nemluví. ()
Galerie (5)
Zajímavosti (5)
- Postava převozníka Ryby (Vlasta Burian) byla inspirována Josefem Rouskem, převozníkem a zachráncem tonoucích. (sator)
- Mimo ateliéry se natáčelo v Bechyni a Černošicích. (John Dunbar)
- Natáčelo se také v Praze Karlíně. [Zdroj: Filmovamista.cz] (M.B)
Reklama