Režie:
Ken AnnakinScénář:
Lawrence Edward WatkinKamera:
Geoffrey UnsworthHudba:
Clifton ParkerHrají:
Richard Todd, Glynis Johns, James Robertson Justice, Michael Gough, Rosalie Crutchley, Jean Mercure, Gérard Oury, Anthony Sharp, Robert Le Béal (více)Obsahy(1)
Mladá Marie Tudorovna, dcera anglického krále Jindřicha VII. Tudora, to jako budoucí královna nemá lehké. Bratr Jindřich VIII. jí vnucuje sňatek s dvaapadesátiletým francouzským králem Ludvíkem XII. Její srdce však zasáhne Charles Brandon, vévoda ze Suffolku. Jeho dobrodružná povaha, statečnost a smysl pro romantiku Marii okouzlí natolik, že se vzepře královským autoritám. Bratr jí navrhne dohodu: Když si Marie v zájmu dobrých vztahů mezi zeměmi vezme stárnoucího francouzského krále, bude si moci svého druhého manžela vybrat podle svého uvážení. Marie souhlasí a v roce 1514 se jako osmnáctiletá provdá za muže, jenž má podlomené zdraví. Její cesta za láskou je plná překonávání překážek v podobě intrik, manipulací a žárlivosti. Podaří se Marii a Brandonovi uskutečnit jejich sen o společném životě?
Film natočený v produkci studia Disney podle románu Charlese Majora podává historické události s uměleckou licencí a nadsázkou. Tento barvotiskový pohled na dějiny v duchu filmů Errola Flynna je plný humorných i napínavých scén natočených v klasickém stylu. Ústřední milenecká dvojice působí jako pár, jemuž být souzeno být spolu. Marie Tudorovna je v podání Glynis Johnsové okouzlující dámou, která si zaslouží, aby o ni její rytíř bojoval ze všech sil. Romantika, dobrodružství, sympatičtí herci, velkorysá výprava a působivá hudba tvoří dílo, který těší i po více než padesáti pěti letech od svého vzniku. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (16)
Docela milé překvapení . Film působil docela svěžím dojmem, pro mě patří určitě do nadprůměru filmů z 40 - 50 tých let. Řada romanticko - dobrodružných filmů z tohoto období působí tak trochu nudně, ale tenhle film mě chytil drápkem a již nepustil. Hlavní hrdinka v podání Glynis Johns jde velmi energicky za svým štěstím přes všechny překážky, které jí přichystal osud i dvorské intriky. Všeho je tak akorát, romantiky, dobrodružství i humoru. Jestliže je jedním z hlavních hledisek měření kvality filmu čas, tak si myslím, že tento film obstál. ()
Kdybych tohle viděl v dětství, asi bych kvůli tomu ani nespal a už bych se těšil až bude Meč a růží znovu opakovat Československá televize. Dneska to už působí přece jen jinak. Je to hloupoučké, naivní, o historické přesnosti se ani nedá mluvit, některé vtípky jsou spíš trapné a dojde i na ženu v převleku za panoše, který je tak dokonalý, že by ho prokoukl i slepcův pes. Navíc Jindřich VIII. tady vypadá jako bodrý strýček - uličník. Ale i tak nemůžu Meč a růži jen tak odepsat. Film má své kouzlo, nenudil jsem se u něj a díky němu jsem zavzpomínal na dobu, kdy jsem byl ještě kluk a hltal tyhle historické filmy. A ještě jednou k Jindřichovi - James Robertson Justice je mu mnohem, mnohem podobnější než třeba Jonathan Rhys Meyers v Tudorovcích. ()
Jako už mnohokrát, jen se bavím místní neznalostí. Sledovat The Sword and the Rose ze studia Disney (1953) jako běžnou televizní výplň, to chce hodně velkou porci nezájmu. Nepochopení pak často logicky navazuje. Předlohou byl román When Knighthood Was in Flower Charlese Majora z roku 1898, s úspěchem dotiskovaný celou další dekádu a inspirující četné adaptace, včetně skvělého filmu s Marion Davies z roku 1922. Jedná se dokonce o román, který ovlivnil celý žánr historických romancí v mnoha médiích. V tomto kontextu se pak moderní barevná verze jeví jako téměř ideální film. ()
Občas se ráda vracím k filmům z 50.let, je to takový hezký návrat do minulosti. Již od začátku jsem si říkala, že Marie Tudorovna mi někoho připomíná a pak mi to došlo. Vždyť to je paní Banksová z Mary Poppins! Její přítomnost mi udělala velkou radost a byla na celém filmu to jediné, co mě opravdu bavilo. Jinak nuda. Film se trošku věnuje historii, ale jen zřídka, snaží se přičichnou k romantice, ale nedaří se mu to. Akce skoro žádná. Film má hodinku a půl, ale při sledování jsem měla pocit, že to trvá nekonečně dlouho. ()
Kdepak, červená knihovna v kostýmovém historickém provedení není můj šálek čaje, i když tentokrát se nebere tak vážně a není slzopudná, přece jen je to ale kus filmařiny, který nebyl moderní ani v roce svého vzniku, natož pak dnes a je zaměřený na úplně jinou cílovou skupinu. Je to moc naivní a šablonovité. Celkový dojem: 30 %. ()
Reklama