Režie:
Ladislav SmoljakKamera:
Richard ValentaHudba:
Petr SkoumalHrají:
Zdeněk Svěrák, Ladislav Smoljak, Jaroslav Weigel, Jan Hraběta, Jaroslav Vozáb, Petr Brukner, Miloň Čepelka, Josef Vondráček, Jan Kašpar, Genadij Rumlena (více)VOD (4)
Obsahy(1)
S humorem, satirickou příchutí i s nádechem nostalgie líčí tato hořká komedie peripetie malého divadelního souboru (Divadla starých forem), který má sice úspěch u publika, ale zároveň i stálé potíže s nadřízenými orgány. Zachycuje usídlování divadla na nové "štaci" v nevyhovujícím sále periferního kulturního domu, průběh zkoušek nové hry i její premiéru, ale také epizody ze zákulisí. Značný prostor tu mají ukázky z her repertoáru Divadla Járy Cimrmana (Němý Bobeš, Akt, Dlouhý, Široký a Krátkozraký, Dobytí Severního pólu, Cimrman v říši hudby, Vizionář), ačkoli tu jméno fiktivního slavného génia ani jednou nepadne. Film vychází ze skutečných situací, není v něm (kromě her) nic vymyšleného. Odehrává se celý v prostorách kulturního domu a jeho těsném okolí. Hlavném dějištěm je pak stísněné zákulisí, kam ovšem doléhají i ozvuky všedních starostí protagonistů. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (456)
Jde o jakýsi sestřih památných cimermanovských scén, namíchaný s filmem o filmu/divadle a dokumentem o peripetiích, které musela některá divadla za komunismu překonávat. Kdo se v té době pohyboval kolem kumštu ten ví, že svobodomyslnější divadelníci zápasili s byrokraty a soudruhy o každé druhé slůvko. I proto je s podivem, že tento film vůbec vznikl, protože tím odporuje svému obsahu. Což je důvod, proč ten hořký přesah...svědectví absurdity té doby, nemohu plně ocenit. Nicméně i bez toho, tzn. "pouze" jakožto komedie, umí Nejistá sezóna pobavit. Verbální humor mi byl vždycky bližší, než házení dortů do ksichtu, takže spokojenost. ()
SPOILEROIDNÍ HLÁŠKY, KTERÉ SE MI PODAŘILO ZACHYTIT: Moc úředníků se urodilo. Bude potřeba víc kanceláří a míň divadel. // Jsou v Praze lepší divadla, ale jsou v nich skladiště. // Dejte na něj deku. // Třeba pan učitel bude tak laskav. - My jen procházíme. // Jestli jsme měli malér, tak to byl tajnej malér. Protože my jsme o něm nevěděli a nikdo nám o něm (nic) neřek. // Měli byste spolu malé obříky. // Nekecej a nauč se text! // Děvčata netlačte se. Na každou se dostane. // (sic!) konstruktivní pozitivní satira // Zlatý prciny! ... Ona je gynekoložka. // Drž! Dostaneš kozy. // Na pohřby by jsme si měli chodit. // Vidíš vole, mám talent. // Vysloveně nám zakázál se smát. // Pojďte dál soudruzi. Pojďte dál na kobereček. // Zvedněte tu rukavici. // Teplé pivo je horší než studená Němka. // (A kdo jste vy? - Syn. - Upřímnou soustrast.) // Nashledanou. ()
" Zlatý prciny ." ()
S postupem let doceňuji, ale přesto mi stále něco k dokonalosti chybí. Jednou to bude krásná vzpomínka na divadlo mého mládí... To martyrium s kulturní komisí je fakt humus. Dobře, že ti komouši už jsou v prachu....85% ()
Radost sledovat :-) ()
Vůbec ne špatný film, který podle mě sráží jen závěrečná hra, která opravdu moc vtipná není. Za to závěrečné smrťákovské "na shledanou" na mě opravdu zapůsobilo. ()
Půvab oné sezóny spočívá především v jejích nejistých vyhlídkách. Za úslužné asistence nezaměnitelného, převelice osvěžujícího situačního (i divadelního) humoru se tak můžeme na 88 minut navrátit do jedné dějinné epochy, kterou prožívala spolu s námi i naše země ... do dějinné epochy, která - krom jiného - (znovu)objevila všestranného českého génia Járu Cimrmana, což pokládám za jedno z jejích nesporných pozitiv, zatímco o jejích dalších specifikách by se dalo velice dlouze diskutovat. P.S.: Nicméně mezitím jsme některé její nejistoty proměnili v jistoty a naopak - zdánlivě neměnné jistoty jsme s lehkým srdcem směnili za nejistoty, aniž bychom se alespoň na vteřinu zastavili a zamysleli nad tím, co činíme a čím zaplatíme ... takže si opovážlivě troufám tvrdit - při zpětném pohledu do zrcadla času - že klady a zápory minulosti a současnosti se vzájemně pěkně vyrušily ... patrně v zájmu zachování rovnováhy. Víte ... co se kupříkladu kultury a umění dotýká, dnes si můžeme dovolit téměř všechno - ale kde končí svoboda a začíná anarchie ... a arogance ? Ztrácíme morální a etické zábrany, takže na prknech, která znamenají svět, se můžeme pobavit třeba i scénkou, v níž Ježíš Kristus znásilňuje muslimku - pardon - v níž "postava" Ježíše Krista znásilňuje "postavu" muslimky, což má být cosi jako alegorie. Nedochází nám, že jsme se právě dopustili znásilnění kultury a víry, které tvoří jeden z pilířů naší společnosti. Nedochází nám, že jsou věci, které bychom - obzvláště v dnešní rozkolísané době - měli respektovat a kterých bychom si měli vážit, i když v ně nevěříme, protože jinak nebudeme mít zač bojovat ... až dojde na lámání chleba. Takový boj přitom nemusí nutně znamenat jen válku a zabíjení. Jakou šanci by dnes mělo kupříkladu národní obrození ? Obávám se,, že by jeho představitelé okamžitě obdrželi nálepku nacionalistů a extrémistů ... a to i od českých "elit". Nicméně Boží mlýny melou pomalu, ale jistě ... a budoucnost ještě není napsaná - možná stačí vyčkat, co přinese. ()
Nič neriešiaci film, ktorý má možno niečo málo do seba, ale žiadna výraznosť tu nie je. Je to len taký pohľad do zákulisia Divadiel Járy Cimrmana s obľúbenými hercami z divadiel. Dej, réžia, kamera, vtip nič moc. Také nemastné neslané.60% ()
Těžko jednoznačně napsat jestli vtipné či smutné. Předpis je předpis, vůl zůstane volem ... Doba byla taková, snad jen s odstupem času některých skvělých lidí, co v tomto snímku hráli. ()
S tim hodnocenim su si taky celkem nejistej. Neznat od nich všechny ty hry, tak by mě to asi nebralo. Řek bych si, že si na sebe dělaj reklamu. Ale já to beru jako zajímavej pohled do zákulisí a myslim, že to ani hrát moc nemuseli... Otázka je, jestli mi stojí za to to ještě někdy skouknout. Odpovim si takhle: rači si pusť rovnou nějakou tu hru (od Cimrnana, né Call of Duty...) ()
Tohle muselo být ve své době zatracené odvážné. Dnes zůstal jen ten pocit a skvělý humor. ()
V jednom rozhovoru pan Svěrák přiznal že institucím nahlíženo ex post patří velký dík za to že je tolik divadelních her, protože pokud se divadelní hry líbily, neměli pan Smoljak a pan Svěrák potřebu psát další. ()
Dělat humor není žádná sranda, a muset za něj bojovat proti nepřízni režimu a armádě tupců s dočista vymytými hlavami, je hrdinství. Pozoruhodný pohled do zákulisí divadla největšího Čecha, kde měl smích vždycky jisté místo v hledišti a vtip s nadsázkou na jevišti, zatímco zákulisí občas navštěvovala madam hořkost. ()
U divadelních částech jsem se bavil, u toho zbytku už bohužel moc ne. Když je člověk na něco krátkej, tak by si měl z toho dělat aspoň srandu. To platí o smrti i o politice. ()
Bohužel pro mě jeden z těch slabších výtvorů geniálního dua Svěrák/Smoljak. Avšak stále úsměvný klenot české kinematografie minulého století, který dal v podstatě ten důležitý základní kámen pro nezapomenutelné Divadlo Járy Cimrmana. A za to musíme být Nejisté sezóně milionově vděční. ()
Je to nesmírně zábavný film, ale také je to neskutečně vážný film. A hlavně je to skutečný film. A je to film plný cimrmanovského humoru a pohledu do zákulisí práce v divadle, takže je to také film naprosto výborný, protože koho by takové věci nezajímaly, že? 90% a jeden z nejlepších scénářů dua Svěrák-Smoljak. ()
Určitě zajímavý pohled na Divadlo Járy Cimrmana. Jenom by mě zajímalo, kam pořád mizí ty ramínka. ()
Největším kladem a z druhé strany i záporem je, že film byl natočen podle stejných schvalovacích pravidel o jakých se zmiňoval. Tedy, pravidel - nikdo pořádně nevěděl, co je třeba v humoru dovolené a co už ne, nejsilnější cenzurou té doby byla autocenzura. Film byl důkazem toho, že se v rámci přestavby už zase ledacos smí. Např. klasická hláška z Vizionáře "Takový důl, to je díra v zemi, tu vám nemohou ukrást!" vlastně říkala, že znárodnění byla krádež... Kdo to nezažil, těžko pochopí. ()
DIvadlo Járy Cimrmana je pro mě srdcovou záležitostí, a asi hlavně proto mě tenhle snímek podobající se spíše dokumentu tak dostal. Jemný a inteligentní Cimrmanovský humor v kontrastu se stupidním socialistickým systémem dává dohormady dílo zábavné a zároveň hořké, poučné a zároveň odrazující... a rozhodně - jedinečné. Smoljak a Svěrák jsou PÁNI herci (a nejen oni) a Smoljak sám je MISTR režisér. "Zlatý prciny..." 100%! ()
"Vy to možná ani tak nemyslíte, ale ten divák si to tam najde…“ Jako milovník her DJC jsem si v tomto filmu primárně našel řadu hezkých ukázek z některých her tohoto souboru. Ten jejich výběr se určitě povedl, z onoho jakéhosi "the best of" mi snad chyběla jen nějaká ta hláška ze Záskoku, což, jak mi až dnes došlo, je dáno tím, že tahle hra vznikla až roku 1994. Samotný film je takový zajímavý mix mezi dobovým dramatem, které si bere na paškál téma umělecké cenzury za minulého režimu, a dobovým dokumentem. Vidět ve filmu, jak mohla vznikat inscenace hry Posel z Liptákova je určitě zajímavé, ač těžko říct, nakolik je to celé autentické (když samotná hra měla premiéru o mnoho let dříve než samotný film). Co mě tedy zaujalo hodně, byly pasáže, které naznačují i jisté napětí mezi členy hereckého souboru (včetně napětí mezi oběma tvůrci Svěrákem a Smoljakem). Jakoby pro tvůrce tohoto filmu neplatilo, ono "my nesmíme ani naznačovat"... ()
Reklama