Režie:
Karel SmyczekKamera:
Ivan ŠlapetaHudba:
Michal PavlíčekHrají:
Oldřich Navrátil, Miloslav Štibich, Marie Durnová, Mojmír Maděrič, Zuzana Schmidová, Gabriela Wilhelmová, Simona Stašová, Jiřina Jelenská, Jitka Asterová (více)Obsahy(1)
Nemocný bílý slon patří mezi filmy připravované ještě za starého režimu, avšak realizované až po jeho pádu. Takže se nelze divit, že satirické výpady, které byly původně vnímány jako hodně odvážné, posléze vyznívají bezzubě a krotce. Režisér Karel Smyczek zde sleduje osudy smolařského ředitele rozestavěného kulturního domu - muž dočasně uvěří ve smysluplnost svého počínání, vystaveného tlaku mnoha nejrůznějších potíží. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (38)
Zajímavý film, který sice kvůli době vzniku zapadl, ovšem díky tomu je autentický, nikoli vzpomínkovým retrem. Mezi všemi vynikajícími herci, byť v epizodních roličkách, vyniká Štibichův funkcionář. Jeho proslovy i dialogy s Navrátilem jsou skvělou vzpomínkou dob minulých, plných planých žvástů. Krásná ukázka fungování socialistického plánovaného hospodářství. ()
Námět v celku zajímavý ale provedení nemastné neslané... Příliš prvoplánové... Ale chápu rok 1990... Ve filmu se objevují v hereckých úlohách zaměstnanci Národního filmového archivu, filmoví kritici i filmoví pracovníci: Jan Foll, Pavel Taussig, Mirka Spáčilová, Elmar Klos, Ivan Šlapeta, Jiří Patočka, Jan Jaroš,Jan Bernard, Zdenek Patočka,Věra Míšková, ()
Zajímavý snímek o nepříliš úspěšným řediteli rozestavěného kulturního domu. Přišla sice poněkud pozdě ,ale kdo mohl vědět ,že to padne ještě před premiérou. Zajímavý jsou takový ty vize třeba ,když M.Štibich jede na vodním dělě a stříká na O.Návrátila (jak krásně načasovaný). Je víc než jasný ,že by to skončilo v archivu ,mít to premiéru dřív. Satira na komunismus jak vyšitá!! ()
Tady se bude provozovat špičková kultura, i kdyby čert na koze jezdil. 1) Tento odvar z Járy Cimrmana po třetím louhování již trefně okomentovali Radek99 a Big Bear, takže nemám moc, co dodat. 2) 62letý Miloslav Štibich (tajemník Vršínek) jakoby z oka vypadl okresním "reálně socialistickým" funkcionářským kádrům středního levelu. Kdyby kvůli ničemu jinému, tak kvůli němu stojí za to film vidět. ()
V některých chvílích by se dal tento snímek nazvat one man show Miloslava Štibicha. Jeho ztělesnění proletářského realismu na konci všech budovatelských snů je v podstatě dokonalé. Sudí partajníci s potřebnou znalostí marxismu - leninismu žijící v jiné realitě, odděleni od všech ostatních. Dá se říci v samotě. Ovšem i nadále ovlivňující životy jedince i společnosti. Konrád stojí na rozcestí. Má se vydat vpravo (kůrovec) či vlevo (blbec)? Kulturní centrum jako pomník zoufalého snažení o sociálně rovný stát, je zašlapán tíhou soudružské byrokracie. Hlavně nic nepodepisovat. Vždy s úsměvem a kupředu. Na svět se musí pohlížet Leninskýma očima. Čert na koze nakonec skutečně pojede, aneb Štibichovo závěrečná jízda už je na hranici geniální satiry. Ta přichází skutečně 5 minut po dvanácté, jak naznačuje oficiální text, nicméně přichází. Kritika skoro všech odvětví ministerstva a celkové zaostalosti vůči světu...tedy, vůči západnímu světu, se dá jistě přičíst svobodnému nadšení, nicméně dnes, v roce 2014, si musí i režisér uvědomovat, že Česká republika již prakticky zanikla, neb je součástí globálního marketingového projektu jménem EU a některá zde kritizovaná ministerská odvětví jsou na pokraji, nebo již za okrajem kolapsu (příklad za vše je zemědělství) Film své doby s perfektní snovou i imaginární realitou (scéna s výtahem zvaným Páternoster - vynikající) a výborným hudebním doprovodem Michala Pavlíčka určitě patří k tomu lepšímu, co vzniklo na úplném počátku 90. let, i když i herecké obsazení vedlejších rolí mohlo býti odvážnější. ()
Galerie (2)
Zajímavosti (1)
- Natáčanie filmu prebiehalo v rôznych lokalitách Prahy. (dyfur)
Reklama