Režie:
Giacomo CampiottiScénář:
Andrew DaviesKamera:
Blasco GiuratoHudba:
Ludovico EinaudiHrají:
Hans Matheson, Keira Knightley, Sam Neill, Alexandra Maria Lara, Bill Paterson, Jeremy Clyde, Celia Imrie, Anne-Marie Duff, Hugh Bonneville, Daniele Liotti (více)Obsahy(1)
Román Doktor Živago vynesl svému autorovi Borisi Pasternakovi Nobelovu cenu za literaturu (1958), ale i takový odpor sovětského režimu, že tvůrce toto ocenění raději odmítl. Velkolepá freska zachycuje nejdramatičtější období novodobých dějin Ruska, první polovinu dvacátého století, tedy především první světovou válku a bolševickou revoluci. V těchto těžkých a krvavých časech hledá svou cestu životem titulní hrdina, lékař s duší básníka Jurij Živago. Nezajímá ho politka, pouze lidská individualita. Je povolán k tomu, aby pomáhal raněným a trpícím. Svým profesním posláním si je jistý, avšak o to méně má jasno v citech k ženám. Zatímco k sestřenici Toně jej poutá manželský slib, stvrzený dítětem, ke křehké dívce Laře jej přitahuje porozumění a milostná touha. Jeho cestu navíc kříží všeho schopný právník Viktor Komarovskij, Lařin bývalý milenec, jenž je schopen přežít za každého režimu a jenž se nemíní Lary vzdát... Dvoudílný britsko-americký snímek je již druhou adaptací Pasternakovy předlohy. Poprvé ji zfilmoval režisér David Lean s Omarem Sharifem, Julií Christieovou, Geraldine Chaplinovou a Rodem Steigerem v hlavních rolích. Ve verzi italského režiséra Giacoma Campiottiho uvidíme Hanse Mathesona, Keiru Knightleyovou, Alexandru Marii Laraovou a vynikajícího Sama Neilla. Snímek vznikl v českých (pražských) a slovenských lokalitách. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (88)
Jedeme hodně rychle? Myslím, že ano! Nebo my stojíme a svět kolem nás uhání. Ani nevím, která verze se mi líbí víc. Jako první jsem viděla tu starší s charismatickým Omarem Sharifem a přenádhernou hudbou a jemnou Julií Christie. Ale i tato verze má hodně do sebe, jsem vděčná za obě. Vsadila bych se, že jsem viděla pražské nádraží, aspoň podle fotek to sedí. ()
Ukrutně dlouhý a neuvěřitelně výpravný snímek s úžasnou hudební stránkou a průměrnými hereckými výkony je IMHO celkem solidní filmovou záležitostí. Knihu jsem nečetl, takže nemohu soudit, ale mně se to líbilo - různé tragické a romantické peripetie na pozadí/popředí krutého ruského režimu v minulém století. Zkrátka bezmála čtyřhodinová výprava k našim (skoro) sousedům, která není sama o sobě dokonalá, ale dokázala mě zaujmout. ()
Bez důkladné znalosti literární předlohy - poprvé byla u nás vydána na Slovensku r. 1967 z podnětu legendárního slovenského básníka a politika Laca Novomeského - je kvalitu díla těžké plně docenit. Bez ohledu na to lze i tak říci, že tento koprodukční projekt, v němž se Olomouc stala Moskvou, dosáhl nadprůměrné úrovně a jen dílčí přeryvy ve scénáři (např. pojetí a úroveň komponování vývoje postav v prvním díle) brání podle mého názoru tomu, aby tato kvalita mohla být považována za vrcholnou. Keira Knightleyová - v době natáčení jí ještě nebylo dvacet let - i Hans Matheson předvedli v titulních úlohách až překvapivě vyzrálé umělecké výkony a pod standard nešli ani ostatní herci. V třetí výrazné úloze jim víc než zdatně sekunduje německá herečka Alexandra Mara Laraová; její Toňa je nádherným ženským rusky nadčasovým typem, který kdysi svou Taťánou založil Puškin. Oproti hollywoodským adaptacím zejména padesátých let vyniklo postižení ruského prostředí jak carské, tak bolševické doby i šílenství občanské války. Oba - Jurij Živago i Laura-Lara - patří k pravici, z obou tryská jejich občanskost a liberálnost, šlechtěné tradičním sociálním cítěním, oba jsou příliš nemasoví a netuctoví; nemohou nebýt perzekvováni zprvu leninským a pak stalinským komunismem. Jak jejich odjezdy z Moskvy - překvapivě ne ze sovětového Ruska - tak příběhy jejich zatýkání vcelku odpovídají reáliím doby. Právě tady je potřeba znát přesně zjevně biograficky laděnou Pastěrnakovu prózu, protože právě zde vyniká nejvíce autobiografické ladění díla. Základní námět - tragicky hrůzný osud ruské i neruské sovětské inteligence v minulém století - tu vyniká nad vší pochybnost. Živagova předčasná smrt i odporný právník-chlípník Komarov pomáhají pochopit, proč román, psaný a tajený Pastěrnakem zřejmě dlouhá desetiletí, nemohl obstát ani v ovzduší chruščovovského tání a oteplování, ani v době vlídného Tvardovského regulování ruské literatury v šedesátých letech. Pastěrnak, někdejší přítel Majakovského, okrajově v díle rovněž zmíněného, se tu mění v předchůdce sovětského disentu příštích dvou desetiletí. Nám úspěšně pomáhá pochopit a osvojit nejednu zákrutu vývoje ruské společnosti v první polovině minulého století. A zdá se, že nejen nám, ale i západní společnosti naší doby. ()
Doufám, že tvůrce chodí Pasternak po nocích strašit a že si dává jaksepatří záležet. Těžko čekat od západních tvůrců, že se jim podaří vystihnout obraz ruských dějin a mentality, ale až tak s tím snad zatočit nemuseli. Matheson a Knightley jsou na role Živaga a Lary asi tak vhodní kandidáti jako Stalin na Nobelovu cenu míru. ()
Nevím, co to provedli s mým velmi oblíbeným filmem. Veškerá poezie zmizela, herci cosi hráli, ale vůbec jsem netušila, proč. Obrovská Rus, Živagem tolik milovaná, tam není ani náhodou. Pryč je veškerá tragédie 1. světové války i Stalinovy éry. Z nádherné Lary se stala průměrná Keira. Komarovsky (Sam Neill) úplně ztratil své kouzlo, zůstal jen tuctový gauner. Hans Matheson je možná sympaťák, ale charisma má pramalé. Zkrátka nepovedené dílo i na TV produkci. Hvězdička je za to, že jsem se konečně dověděla, jak to bylo s Živagovým otcem. ()
Galerie (53)
Zajímavosti (42)
- Tato televizní adaptace získala celkem 5 nominací: roku 2003 nominace na TV cenu BAFTA za nejlepší kostýmy, nejlepší dramatický seriál a za nejlepšího nového režiséra. Ve stejném roce přišla nominace i na cenu RTS Television Award za nejlepší zvuk. V roce 2004 byl tento počin nominován v kategorii "Nejlepší minisérie" na cenu Golden Satellite Award. (Lynette)
- Během natáčení se spotřebovalo 150 kg pracího prášku, 274 320 metrů nitě, 900 metrů látky, 1 000 000 knoflíků, 23 000 čistých plastových pytlů, 7 000 bezpečnostních špendlíků, vypilo se 37 lahví vodky, spotřebovalo více než 45 kg kávy, vykouřilo se 1 904 cigaretových krabiček, událo se 17 000 telefonních hovorů, filmový štáb se dorozumíval celkem 8 jazyky a 30 lidí, jež měli na starost údržbu kostýmů a oblékání herců, pracovalo 102 hodin týdně. (Lynette)
- Ve filmu měli hrát původně hlavní role welšský herec Ioan Gruffud a irská zpěvačka Andrea Corr (ze skupiny The Corrs). Oba ale odmítli, Ioan kvůli (pro něj) nízkému honoráři za roli, Andrea kvůli milostným scénám. (Lynette)
Reklama