Režie:
Jaroslav SoukupKamera:
Vladimír SmutnýHrají:
Rudolf Hrušínský nejml., Ladislav Potměšil, Mariana Slováková, Jaroslava Stránská, Radek Pospíšil, Jana Krausová, Pavel Nový, Bohumil Vávra (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Šestnáctiletý Jirka Horáček (Rudolf Hrušinský nejml.) žije s otcem (Ladislav Potměšil) na plzeňském sídlišti. Táta mu dává dobře míněné rady, avšak Jirka jeho rad příliš nedbá. Čas tráví s kamarádem Romanem na diskotékách, kde se mu velice líbí Eva (Mariana Slováková). Ta patří k o něco staršímu frajírkovi Cáfovi, ale Jirka se nevzdává a snaží se dívku získat pro sebe. Ztracenou legitimaci mu domu přichází vrátit Jitka (Jaroslava Stránská), které dává najevo svůj nezájem. Avšak osud tomu chce, aby Jirkova veškerá snaha získat Evu, ztroskotala, čímž i prohrál sázku a musí se vydat do holičství. Otec ztrácí nervy a syn chodí domů pouze v době otcovi nepřítomnosti. Nakonec se náhodou setkají u snídaně a usmíří se. (TV Prima)
(více)Recenze (565)
Dobrý český film. Už strašně dlouho jsem ho chtěla vidět, protože každý komu jsem řekla, že to jsem ještě neviděla, tak si ze mě dělal srandu. Film mám už zhlédnutý a docela ušel...Nebylo to nic světového, ale písničky pohodové a pořád jsem chytala záchvaty z toho jejich tance :D btw: Hrušínský bez těch vlasů pak vypadal jak debil. ()
Discopříběh jsem měl v paměti zafixovanej, že je to docela sračka, kterou nemám potřebu vidět ještě někdy znova. Ale včera večer jsem tak zapnul televizi a zrovna Discopříběh začínal, tak jsem se na to zkusil po dlouhý době podívat a úplně v pohodě jsem to dokoukal. Herecký výkony některých mladých (ne)herců jsou poněkud prkenný, takže mě ani moc nepřekvapuje, že nikdo z nich později ve filmu žádnou velkou díru do světa neudělal. Navíc film tak trochu postrádá pointu. Je to prostě komedie od Soukupa plná písniček od Michala Davida, takže opravdu od toho nemůžete chtít žádný velký umění nebo hlubokou myšlenku. Ale ani bych Discopříběh nezatracoval. ()
Příšerná hrůznost, která by v jiné době zajistila autorům zpestření zbytku života v nějakém exotickém rekreačním zařízení. Dobová hříčka o trablech malého kominíčka, pyšné krásky, hloupé, leč dobré kadeřnice, a další řady svérázných figurek, především z řad dělného lidu. Vše je protkáno líbivými popěvky mistra Davida, superhvězdy disconevkusu, který zaplevelil českou hudbu svým "dílem" na dlouhá léta. Hnůj ()
Co na to říci? Tohle je prostě tendenční film, který celkem rychle vyšuměl a zdejší hodnocení je toho důkazem. Jako sonda do osmdesátých let pro ty, kteří tehdy ještě nebyli na světě je to celkem dobrý, ale to je opravdu vše. Zbytek je o ničem, písničky Michala Davida se až příliš často opakují a místy i nudí. ()
Asi už se taky pomalu vezu na vlně ostalgie, byť se rozhodně neřadím k těm co vzlykají na FB u obrázků z dob socialismu štkajíc jak bylo tenkrát skvěle. Michala Davida jsem nikdy cíleně neposlouchal, pokud to na člověka nechrlili z rádia či mnohých zábavných pořadů na ČST. Ale jeho hity samozřejmě znám. Můžete ho nazvat čímkoliv chcete, nemusíte ho mít rádi a myslet si o něm můžete také co chcete i o jeho jednoduché hudbě. Faktem je, že velká část dnešních čtyřicátníků v pohodě kdykoliv vyloví z hlavy pár jeho písniček, protože text - sbírám céčka, nebo - pijeme kolu či nesmrtelná spartakiádní - poupata prostě zaznamenal ve své době každý a rozhlas se už postaral o jejich řádné uložení jejich častým hraním. A tím, že to není symfonie B. Martinů, ale vše je jednoduché, snadno zapamatovatelné, tím to asi utkvělo tak pevně. Konečně, možná v tom je kus geniality M. Davida. Já ho nemusím, beru ho jako dobovou figuru stejně jako mistra K. Gotta, která šla cestou nejmenšího odporu s režimem. Ale to mnozí co chtěli dělat jen hudbu. Zkuste ale na nějaké párty Husákových dětí kde se popíjí k půlnoci pustit pár dobových hitů M. Davida a uvidíte co bude dít. Ten přísun energie... Tak to prostě je. Discopříběh tedy beru jako takový otisk doby. Byl jsem na tom tehdy v kině a když jsem šel ven, měl jsem písniček plnou hlavu. Příběh se mi líbil, vztah syna s otcem tam byl celkem pěkně znázorněn. Kdo má doma puberťáka, lecos pochopí byť už jsme v čase jinde. Některé procesy se zkrátka stále opakují a v rodinách se řeší stále stejné problémy bez ohledu na režim. Potměšil mi tu dost sednul a film přinesl národu i skvělou hlášku - do hlavy né. Takže já si lepím 3 plakáty na zeď pokoje. * * * ()
Galerie (19)
Zajímavosti (42)
- Film vidělo v kinech skoro dva miliony diváků. (ČSFD)
- Tvůrci si půjčili ze Škodovky největší jeřáb v republice, který je vyzvedl do výšky 70 metrů, aby mohli natočit tu davovou scénu. Problém byl, že jeřáb je strašně těžký a celé plzeňské náměstí je podkopáno množstvím chodeb. Naštěstí to dobře dopadlo. (cariada)
- Na konci filmu, když mládež utíká na náměstí, má Jirka (Rudolf Hrušínský nejml.), se střídají záběry, kdy Jirka (Rudolf Hrušínský nejml.) na hlavě střídavě má a nemá čepici. (max21)
Reklama