Obsahy(1)
Renomovaný režisér se chystá natočit film o proslulé palestinské aktivistce Ahed Tamimi. Přípravy náhle přeruší pozvání do městečka uprostřed pouště Arava, kde promítají jeden z filmařových snímků. Rutinní zdvořilostní návštěva se však změní ve hněvivou konfrontaci a obžalobu pokryteckého systému. (MFF Karlovy Vary)
Videa (3)
Recenze (5)
Od Ahedina kolena jsem nic nečekal a proto to bylo příjemné překvapení a asi to nejlepší, co jsem viděl ve Varech. Ale musím říct, že v prvních minutách jde docela o zmatek, který začnete chápat až po čtvrthodině. Izraelský režisér odjíždí na vesnici, aby v místní knihovně prezentoval svůj nový snímek. Mezitím řeší cenzuru ministerstva kultury a dá si za cíl, že vymámí z místní zástupkyně ministra, že cenzura skutečně existuje. Hlavní hrdina není hrdinou kladným a všechny postavy jsou dost ve stupních šedi. Film také působí celkem pro-palestinsky. Odkaz je už i v názvu, který odkazuje na neexistující režisérův film. Za mě to moc nevadilo, protože nemůžu říct, že jsem na 100% na jedné straně konfliktu. Film taky produkovalo izraelské ministerstvo kultury, takže jestli mají cenzuru, tak asi neví, jak na to (to je asi za mě zásadní takový meta-problém filmu). Kamera byla velmi zajímavá - vidíme, občas věci i z pohledu režiséra, je zde zvláštní horizontální a vertikální škubání, které jsem ještě ve filmu neviděl. Dostala mě hlavně druhá půlka s historkou o vojenské službě. A pak docela emotivní závěr. "Navštívil jsem poprvé Karlovy Vary a je to pěkné město. Na konci budou otázky a odpovědi, ale těch odpovědí moc nečekejte" řekl režisér a měl pravdu. ()
Poselstvi ze nikdo by nemel byt cenzurovan a obcane musi mit pravo beze strachu kritizovat svou vladu za chyby. Ma to stylovou pyrotechniku, ale toto lidske drama svou silu nikdy nenabralo zejmena kvuli argumentum obou stran. ()
Provokace a zmatek prostupují tento film, který odhaluje frustrace rozhněvaného režiséra filmu i režiséra ve filmu. Ve filmu je série flashbacků z vojenské služby režiséra. (Film natočen pro smrti režisérovy matky, Ery Lapid, která stříhala všechny jeho předešlé filmy). ()
Na úvod ma film celkom zaujal a vyzeralo to na podprahovú konfrontáciu izraelského režimu, ktorý kúsok po kúsku obhlodáva Palestínu. Postupne sa to však zmenilo na akúsi konverzačku medzi režisérom a riaditeľkou sekcie ministerstva kultúry. Tématicky to bolo síce fajn, hoci línia rozhovoru išla už iným smerom ako počiatočná fáza filmu, no kompozične mi to až tak nesadlo, rovnako ani "rozkmitaná" kamera á la "live dokument". Ale je fajn, že aj v Izraeli sa nájdu ľudia, ktorým sa jeho praktiky nepozdávajú. 2* ()
Film má výborný soundtrack, pri starých odtrhovačkách si človek krásne zaspomínal, že aj toto bol veľmi slušný hit. Hudba predčila samotný príbeh, avšak ten je výnimočný svojím obsahom - ide o kritiku Izraela, je toto vôbec možné a dovolené? 👀 Dokonca sú tu situácie, ktoré v slobodnom štáte Izrael pripomínajú totalitné zásahy do slobody myslenia a prejavu. To by nemý veru nepovedal. V tomto je určite sila filmu. ()
Reklama