Režie:
Oliver StoneKamera:
Robert RichardsonHudba:
Brent LewisHrají:
Woody Harrelson, Juliette Lewis, Tom Sizemore, Richard Lineback, Rodney Dangerfield, Lanny Flaherty, Robert Downey Jr., O-Lan Jones, Sean Stone (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Woody Harrelson a Juliette Lewisová jsou dva mladí sérioví vrazi, kteří se stali miláčky bulváru díky senzacechtivým médiím v čele s Robertem Downeym Jr. Tisk informuje o vražedném řádění manželů, které si vyžádalo 52 životů... Režisér Oliver Stone namířil příběh milenecké dvojice amorálních zabijáků, kteří milují vraždění stejně jako jeden druhého, proti soudobé pop-kultuře, fascinované jakýmkoliv projevem zla. Autorem námětu tohoto kriminální dramatu je Quentin Tarantino. Inspirací pro brilantně šokující snímek Takoví normální zabijáci byla divácká obliba reportáží a rozhovorů s masovými vrahy, z nichž se působením televizního média staly slavné a někdy i oblíbené osobnosti. V tomto prostředí paradoxně sláva podněcuje touhu po krvi, bulvární novináři stoupají stále výš a celému národu připadají vraždy zábavné. Zatímco Tarantino ve svých vlastních filmech tyto jevy rád provokativně paroduje, Stone se pokouší o krutě angažovanou a zároveň atraktivní výpověď o iracionalitě násilí v moderním světě. (Cinemax)
(více)Recenze (632)
Nojo, v Americe holt mezi celebrity patří i sérioví vrazi.... ()
Neviem nič o režisérovom zámere ani o nejakom posolstve filmu, ani ma to nezaujíma. Hodnotím ako bežný nezaujatý divák. Po vizuálnej stránke mi prišiel film zaujímavý tak 5 minút, potom ma začalo neustále striedanie záberov a psycho efekty otravovať. Postavy mi neboli sympatické. Ani s jedným hercom som sa nezžil. Kritika toho ako sa zo zločincov stávajú celebrity je ok ale každému normálnemu človeku dopne že vraha nemá prečo obdivovať. Bláznovi to na druhú stranu nevysvetlíte nikdy. A úvaha o tom kto je a kto nie je normálny mi prišla pekná, ale skôr zbytočná ako prevratná. Celý film mi vlastne prišiel zbytočný. ()
Teda tak tohle je první film napsaný i Tarantinem,který mě absolutně zklamal ve všech ohledech.Je to tam jak páté přes deváté a člověk skoro neví,na co by se měl soustředit,protože když se řekne chaotický film - tak bohužel to ještě o něčem je,ale tohleto už není ani chaotický film,ale totální úchylárna pana Úchyla Olivera Stonea,který se trefil do srdcí dnešních filmových fanoušků,ale do mého srdce se tedy netrefil,protože jestli tenhle bordel má být svoboda tak bych se téhle svobody dobrovolně vzdal. ()
Zabijáci a Pulp..niečo pre moju dušu v roku 1995..:) ()
Normální? Co to slovo vlastně znamená? Kdo je či není? Tedy ano, domnívám se, že všichni lidé jsou, tzn. jsme zabijáci, ať chtěně nebo ne, v myšlenkách či fyzicky, jsme. Matka příroda nám do vínku nadělila vcelku drsně, tu krvelačnost, míním, teda. Takže já smekám, hrůzný průběh, strašný příběh a tak, no. ()
Dvacet let! Wow...dneska po dvaceti letech opět zírám...s odstupem času hlavně na to, že film je furt aktuální...puritánská Jůesej, stále ujetá... ()
Oliver Stone natočil vlastně remake Bonnie a Clide, akorát do toho vnesl prvky divokých devadesátých let. Zvláště zajímavá je Richardsonova práce s kamerou. Výrazové prvky filmu a odvážná forma, z něj dělají kult. Obsahově se jedná, o celkovou kritiku USA a její kultury. Na pozadí se však odehrává love story dvou ztracených/osvobozených duší. ()
Pravdou je, že tenhle film je pořádně svižná jízda od začátku až do konce. Na druhou stranu se jedná dějově o jednu velkou slátaninu, takže z filmu celkově až tak moc nemám. Zároveň nejsem velkým milovníkem všelijakých psychadelických scén a vyhulených výjevů. Navzdory zběsilému tempu, nekompromisně brutálním scénám je film obsahově poněkud prázdný. A pro ty, kteří chtějí vidět pořádnou satiru na USA, tak ať se raději podívají na South Park. ()
Oliver to jednoznačne trafil a zaťal do živého!↵ Keď už totiž dôjde k vražde nevinného človeka, tak sa netreba baviť o tom, čo tak asi mohlo vymletému asociálovi rupnúť v hlave; ale prečo majú médiá potrebu sa takému hajzlovi venovať, zvyšovať mu tým popularitu a povzbudzovať tak ďalších úbožiakov, ktorí nevedia ako inak získať rešpekt rovesníkov či panien v raji. Ono sa zdá, že Oliver robil, čo mohol, aby vyjadril toto počudovanie, najmä v scéne, kde väzni, pozerajúci pri obede televízny prenos rozhovoru s masovým vrahom, sa zrazu zdvihnú a začnú ako na povel masakrovať dozorcov. I tak sa ale cieľová skupina (mediálnych magnátov a zákonodarcov) tvári, akoby si nič nevšimla. Čo ešte treba natočiť, aby sa tým zadubencom rozsvietilo? Scénu, kde frustrovaný divák na galavečere Osobnosť televíznej obrazovky odkrágľuje riaditeľov TV, zakladajúcich svoju sledovanosť na pravidelných reportážach o vrahoch nevinných obetí? A čo ak to nie je o zadubenosti, ale o tom, že tieto vplyvné pozície obsadili upíri, ktorí v masových vrahoch hľadajú svoju inšpiráciu? Nech je, ako je, aj tak to považujem za najviac zmysluplné potoky krvi preliate na striebornom plátne. ()
Obšlehnutý Bonnie a Clyde se zajímavějším kotextem, i tak každopádně nechápu proč se tento film stal tak slavným. ()
JJ ukázka jak média dokážou ovlivnit a zplodit "hvězdu" :) tak nějak to vypadá a dopadne... jinak super film za 5hvězd ()
Zvrácené stránky světa, ve kterém žijeme nejen my, ale především trigger happy Amíci, Stone vymáčkl do klikatě proudící řeky krve. Není to óda, ale stylizované zobrazení. Narozdíl od původní Tarantinovy verze všechny bizarní protagonisty i bestiální situace vykresluje natolik groteskně a nepříjemně na pohled, až se dostavuje pocit znechucení, a ten je zjevně pro některé kamenem úrazu. Namísto cool a odosobněného násilí se nám tu div nezvedá žaludek, ale přitom je přítomná i ona komiksová patina, kterou tvůrci obvykle spojují s produkty, v nichž se násilí odehrává pro potřeby divákova potěšení (zde určitě ne). Satirická rovina se projevuje mimo jiné tím, že Stone jako hlavní hybatele postavil morálně zbankrotované antihrdiny, které s mnohoznačností sobě vlastní zároveň jakoby (!) velebí a zároveň jejich velebení s mrknutím oka a IMHO okatě kritizuje. Tím chce vzbudit myšlenky o jevu, nikoliv zařadit se po bok jevu samotného nebo těch filmů, které jedou právě plně v souladu s násilným klima. Je to poukaz na nepěknou realitu nejnižších stránek člověka, které čas od času vyhřeznou až do podoby všemožných vražedných běsnění. Typicky iluzorní americká idyla, častý motiv tamních společenských kritiků, je ve Stoneově vizi jak zkrvavenou obětí, tak v první řadě i temným viníkem. Film ukazuje, že se "utržení ze řetězu" nemusí dít zcela bezdůvodně, ale je možné ho podezřívat, že se v tom snad vidí? Tisíce očividných a chytrých známek satiry říkají, že jistě ne. Asi nejlepší pojem skutečně bude, že se jedná o "zobrazení". Zobrazuje pokroucený vnitřní svět dvou killing spree maniaků, a dělá to proto, že se stále znovu takoví magoři objevují, tudíž je záhodno se jimi zabývat. Jiným způsobem, ale neméně pokrouceně je tu ovšem vyzobrazen i mindset médií, která jsou vlastně za vrahy ráda a vytvoří si až kolegiální vztah. Policie zase připomíná kriminálníky a rednecky naruby - podtrženo sečteno jde o fiktivní svět, v němž se není čeho chytit. Co postava, to závažná patologie, v čemž právě spočívá karikaturní rozměr filmu, ale hlavně je to hlavní důvod neustálého tísnivého pocitu. Stoneova karikatura Ameriky je jakési neuniknutelné peklo na zemi, kde jsou "ti hodní" vlastně stejně zkažení jako hlavní dvojice povedených uličníků a všude číhá pud opičího souznění s prýštící rudou tekutinou, a to je vynikající tvůrčí koncept. On je recept na neshodu ukrytý už jenom v tom, když nějaký divák film zapíná s tím, že ho má "pobavit", že má násilí vyvolat pozitivní katarzi, že chce pocítit sympatie k hlavním postavám atd. - tohle je ale karikaturně vyhrocená společenská sonda, která nebere ohledy na očekávání konzumentů letních blockbusterů a jimi vyžadované stereotypy. Jde o zobrazení sebe-vědomé v tom smyslu, že kolem ústředních degenerátů nechá vyrůst spoustu diskutabilních scén, ale chápat toto zobrazení jako "sympatizování" je asi jako myslet si, že Četa podporuje válku. Žádný div, že tolik diváků neskouslo film, který jde naprosto proti jejich očekávání a jejich potřebě "odměňujícího násilí", ale přitom se tváří jako právě takoví žánroví souputníci. Film, který tříští křečovitě nasazené růžové brýle - pevně zaklesnutým součástem zobrazované kultury, umožňující normalizaci násilí, se pochopitelně líbit nemohl. Z toho lze především vyvodit, že podprahové sdělení filmu, dojem, který nenáhodně předává, je nejenom fundamentálně protinásilný, ale také míří proti těm výhonkům zámořské kultury, které násilí jednak zapřičiňují (sexuální obtěžování v lowlife whitetrash rodině), jednak normalizují (nereálně "cool" a imponující násilí v popkultuře), jednak z něj žijí (média paraziticky napojená na žádané fenomény, zosobněná Downeyho prospěchářem a "otiskem svého prostředí"). Jako jeden příklad za všechny zmiňme, že se o tom třeba ústy detektiva Jacka Scagnettiho mluví i dost explicitně přímo ve filmu: "And since then I've had a strong opinion about the psychopathic fringe thriving in America's fast food culture." Je to karikatura Ameriky tak, jak ji známe z Bowling for Columbine. Méně pronikaví jedinci se ale přes vrchní vrstvu k té satiricky podstatné nedostanou, což má za následek, že raději vyplivnou odsuzující tiráty (že museli sledovat něco, co se jim "nelíbí", přičemž jim samozřejmě není zřetelné, že v tom právě tkví hodnota). Např. na IMDB lze zachytit i překvapivě časté a zjevně od sebe okoukané názory, že se film vlastně podílí na vytváření této kultury. S tím se neztotožňuji, protože to je naopak doménou filmů, v nichž násilí slouží k uspokojení skryté lidské potřeby, přežívající v naší opičí prapodstatě. Takových, kde divák odchází spokojen, nevykolejen, násilí hladce vklouzne do mysli, je přijato bez drhnutí a jako správné. Nemám na mysli uspokojení z jasně rozvržených příběhů ve stylu "Vražda na tyranu není zločinem.", ale ironicky právě například toho Tarantina. Tady naopak zbytečné až zrůdné násilí vůči náhodným kolemjdoucím, které je pro hlavní postavy naprostou samozřejmostí jako ranní káva, podněcuje k zamyšlení, a odvozeně pak nejenom k jeho samozřejmému zavržení, ale i k rozpoznání jeho širších společenských souvislostí. Jakýkoliv hate je proto zcela mimo, pochází od lidí, kteří nesnesou buď pohled do propasti, nebo pohled do zrcadla a zaměňují znechucení nad zvráceností (které Stone vyčarovat chtěl) za znechucení nad samotným uměleckým zachycením této zvrácenosti. () (méně) (více)
Tento film jsem videl ve skole jako predmaturujici pubertak a pamatuji si, ze jak jsem sel pak domu, mel jsem velkou chut ci nutkani rozmlatit autam predni skla, a to ne proto, ze bych si myslel, ze by to bylo nejak cool, ale proto, ze jsem byl jakoby v hypnoze po relativne dlouhou dobu vystaven az sugestivnimu liceni urciteho nasilneho vzorce chovani. Otazka stejna jako pri Hre na olihen. Ma vubec smysl tocit takove filmy a serialy? Olihen svou existenci snad trochu obhaji socialnim a psychologickym rozmerem, ale tohleto? Jaky je smysl tohoto filmu? Snad jenom nejake to sebepoznani, ze kazdej clovek muze vzit kamen a hodit ho do auta? Je to dost, je to hodne, je to malo? Za mne odpadnich nula proc. ()
B-CH-B ! BordelCHaosBrutal ! Tento dvojhodinový videoklip vôbec nikam nesmeruje, je to od začiatku do konca to isté. No Conclusion, no Edification. Mám pocit, že sa mr. Stone len predvádza, čo dokáže zostrihať. Výsledok je dokonale zostrihaná prázdnota. A fakt to bola satira ? Skoro o tom pochybujem. Pre zástupy magorov, ktorí žiju medzi nami je to bezmála návod na použitie. Nedivím sa, že bol vraj Tarantino s filmom nespokojný. (B-CH-B je názov 80tkovej bratislavskej punk-metalovej kapely, ktorá sa stala slávna tým, že sa jej členovia na svojej prvej skúške nikdy nestretli) 43 % ()
Není náhoda, že film vznikl ve stejném roce jako Pulp Fiction: Historky z podsvětí (1994). Na námětu se podílel i Quentin Tarantino. Přesto, že Oliver Stone je můj oblíbený režisér, je na mně v tomto díle až moc filmových experimentů, které působí samoúčelně. Je to tak nějak zbytečně přepísklé. Třeba Tommy Lee Jones tam hraje úplně hystericky. ()
Mne to sadlo. Farebné filtre, zmena na iný formát či prestrihy na iné klipy - to všetko ozvláštňuje inak klasický film o psychopatickom páre alá Bonnie a Clyde. Pochváliť musím aj hercov. Je tento film satirou na média a našu posadnutosť násilím, vraždami a ich vykonávateľmi? Možno, neviem. Viem ale, že je to fajný film, ktorý ma bavil, ktorý sa mi páčil a ktorému bez problémov dám plný počet. ()
Tady máš, Olivere, 4 hvězdičky a buď rád, že mám pro podobné filmy slabost, protože ve mě dřímá podezření, že sis je nezasloužil. Formální experimenty jsou fajn, ale epileptická zběsilost bez ladu a skladu je zase trochu moc. Téma bylo fajn a herci byli skvělí, ale kolik je takových filmů? Tohle pro mě kult není, pardon. ()
Ještě mám v originále na videokazetě VHS. Po letech jsem to znovu zkouknul a váhal jsem, zda 4 nebo 5* a nakonec přece dám 5. Prostě bezva začátek, pak to trochu polevilo, ale konec zase super. A skvělá muzika ten film prostě vytáhne ještě výš. ()
Kdybych tento film viděl bez závěrečných titulků, bez rozmýšlení bych řekl, že ho natočil Quentin Tarantino. I tak jsem nebyl daleko od pravdy, ve filmu tohohle stylu prostě QT musí mít prsty a i když ,,jen" napsal scénář, Oliver Stone dotáhl zbytek se slušným výsledkem. Prvky nedotažení tam jsou, místy přímo nekvalitní a kdyby v křesle režiséra seděl onen scénárista, mohlo by být i o dvě hvězdičky víc. ()
Mé zvrácené choutky byly ukojený až na dřeň...Bravo! ()
Reklama