Režie:
Jiří SuchýScénář:
Jiří SuchýKamera:
Jiří MacháněHrají:
Marta Vančurová, Věra Křesadlová, Jaromír Hanzlík, Jiří Datel Novotný, Josef Čáp, Josef Dvořák, Eugen Jegorov, František Pokorný, František Řehák (více)Obsahy(1)
Experimentálně zaměřená hříčka zbavená jakékoli psychologizace se upíná k naivistickému pohledu - v této poloze Jiří Suchý vypráví o putování osmnáctileté dívky, která opustí práci v drůbežářském provozu a vydá se hledat manžela. Věštba, jíž věří, totiž stanovila, že se musí vdát přesně 23. října. Na filmu je patrné, že režisér má zkušenosti s divadelním tvarem, ale nikoli s filmovým vyjadřováním. Proto je výsledek značně těžkopádný, a to navzdory zdůrazňované poetičnosti. Režisérově stylizaci se snaží přizpůsobit i herci se začínající Martou Vančurovou v čele. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (28)
Přiznám se hned na začátku k jisté shovívavosti, která mi nakonec dopomohla k plnému počtu. Ale když dáme pryč shovívavost, zbývá mi tu ještě silný respekt, který v této prvotině k panu Suchému nepochybně cítím, zbývají mi zde také perfektní dialogy i monology, buď to na bázi silně filozofické či naprosto všední. Je tu ohromná spousta velmi zajímavých postav, dá se vlastně říci, že všichni kolem Zdeničky, jsou....zvláštní. Ona je taková Alenka, která jde rázně za svým předurčeným osudem. Kráčí reálnou, snovou i imaginární realitou, což je natolik osobité a jedinečné pojetí, že je to skutečně nutné ocenit. Alespoň pro mě. Surrealistického spisovatele (Jaromír jako vždy výbornej), střídají nevázané, bohémské večírky u Věrky Křesadlové a pokračuje to přes skvostně podané bizarní panoptikum Pepy Dvořáka, který nám nabízí ještě rozvlněnější roli než ve skvělém Olmerově snímku Takže ahoj. Také Martička si zahrála s Pepou u Olmera, ovšem Jiří Suchý podchytil její charisma dokonale a myslím si, že pro diváka není možné nesympatizovat třeba dokonce i s její dívčí naivitou. Zvláště po té, co je její závěrečný záběr takový, jaký je. Posledním silným argumentem plného počtu je pro mě hudba. Osobně hned na začátku upozorním na čas 26:13 kdy je spojení obrazu a hudby....no, geniální. Jednoduše si to napsali, zhudebnili, otextovali a natočili. Pan Suchý je hudebník, divadelník, herec a tímto i skvělý režisér. ()
Na počátku byl svár mezi Suchým a Šlitrem a výsledkem byly mmj. projekty Nevěsta a Plakala panna, plakala. A zatímco Šlitr si fandil ve formátu semaforské písničkové besídky, Suchý si fandil o něco výš. Barrandov klasicky objednal autorský film a Barrandov opět klasicky výsledek nijak nepodpořil. Co tam ty tehdejší kádry Puršova typu tak popouzelo? Snad kombinace vulgárního a naivního, přímočará parodie na Chaplina nebo střihová koláž z obnažených záběrů z filmů posledních let. Uvědomělé komentáře a glosy, pohled do provozu banálního kabaretu, natáčení hysterického filmu, zesměšnění památkářů nebo nepřikrášlený pohled na bytový večírek. Na každý pád je Nevěsta sebestředným výstupem ze semaforské poetiky, včetně naprosto šílených nehereckých výstupů. ()
Hlavně, že v obsahu je 23. října a ve filmu říkají 3. listopadu a obrovská náhoda je, že jsem si ten film pustil 3. listopadu a dokoukal ho na tříkrát 5 týho, protože občas to byla nuda, ale film je zajmavý z určitýho pohledu. A na konci Vančurová ukáže kozičky. Takže, kdyby se někdo nudil a chtěl to vypnout tak na konci je aspoň to. ()
"Bude to taková báseň o holce, co kdyby nenaletěla podvodníkovi, tak nepozná život." Příjemné překvapení, protože Suchého obzvlášt divadelně příliš nemusím. Pro někoho možná filmová šedesátá léta (a jejich dozvuky) představují naprostý úlet v dějinách kinematografie, alespoň zde na csfd se v komentářích sem tam někdo podobně vyjadřuje, pro mě to ovšem je jedno z mála období, kdy film měl svou tvář. ()
Sebereflexivní úvaha o nahotě ve filmu zaujala, hlavní hrdinka mě okouzlila (roztomilounká, ach...), erotické podtexty podnítily představivost a scéna s mužem s panenkami vyděsila víc než se většině hororů kdy povedlo. Jednou tento textík přetvořím v něco intelektuálně hodnotného, nyní jsem pod vlivem poetiky snímku oněměl... ()
Zajímavosti (6)
-
Jiří Suchý si Martu Vančurovou našel sám při svých "obhlídkách" na DAMU. Hledal vyloženě romantický typ a uznává, že touto rolí její hereckou dráhu nasměroval určitým směrem. (Zdroj: Pořad Neobyčejné životy)
(mchnk)
- Ve scéně v koupelně jsou střižené nahé nebo erotické záběry z různých filmů, například Lásky jedné plavovlásky (1965), Dýmky (1966), Ostře sledované vlaky (1966), Romance pro křídlovku (1966), Nejkrásnější věk (1968), Pražské noci (1968). (NinadeL)
- Filmovanie prebiehalo v Hrádku pri Nechaniciach, Mořine, Libuši a Bystřici. (dyfur)
Reklama