Režie:
Jan ŠvankmajerScénář:
Jan ŠvankmajerKamera:
Miloslav ŠpálaHudba:
Jan KlusákHrají:
Petr ČepekVOD (1)
Obsahy(1)
Klasická horrorová povídka E.A.Poea, zpracovaná technikou animovaného reálu. Příběh prokletého šlechtického domu, který se propadne do bažin, aby navždy smyl provinění rodu, který jej obýval. Jediným aktérem Zániku domu Usherů (1980) je baladický patos jeho osudové atmosféry. Film nerekonstruuje chmurný příběh, ale vyjadřuje pocity dramat, které prožívá přítel-svědek z Poeovy novely. Je to prostor, čas, hmota, je to zdivo, bahno - to vše sugestivně předznamenává zánik Usherova rodu. (Česká televize)
(více)Recenze (90)
Jako povídka ano, namluvení Petrem Čepkem ano, hudební doprovod ucházející... ale vizuální složka se mě naprosto nedotkla. Když už Zánik domu Usherů, pro mně osobně zůstává nepřekonatelá Epsteinova verze z roku 1928 http://www.csfd.cz/film/131387-pad-domu-usheru-chute-de-la-maison-usher-la/ ()
Nechápu, co se na tom komu líbí. Švankmajer, to je entartete Kunst... ()
Osobitá surrealistická adaptace Poeovy povídky. Hlas Petra Čepka tvoří páteř příběhu, který obraz vypráví po svém, a hlavně bez postav. Vzniklo tak sugestivní dílo s působivou atmosférou, které doporučuji všem příznivcům hororů (tím nemyslím ty současné moderní lekačky). ()
lahky priemer, ktory ma nenadchol a nevzbudil vo mne ziadne emocie. ()
Obraz i zvuk jsou skvělé, ale mám problém vnímat oboje dohromady. Když se zaposlouchám do Čepkova vyprávění, nedávám pozor, co se vizuálně děje. A naopak, když se zadívám do Švankmajerových animací, tak neposlouchám vyprávění. ()
Hypnotický zážitek. Po prvních třiceti vteřinách, kdy jsem pochopil, o co půjde, jsem se dost vyděsil - celou dobu se koukat na Švankmajerovy surrealistické animace, to není nic moc pro mě, nejsem jeho obdivovatel a jeho rukopis mi všude připadá stejný, příliš zřetelný a ne tolik zajímavý, jak se o něm mluví. Jenže tady mě o chytlo. Mohl za to hlavně Čepkův geniální přednes, který mě přikoval k obrazovce, a postupně jsem se začal do psychedelie před sebou nořit hlouběji a hlouběji. Animační scény s rakví nebo židlemi byly jednoduše skvělé a vše vyvrcholilo v makabrózním finále. Netřeba herců, netřeba světa, stačí jen pokřivené uzavřené plesnivé a rozpadající se sídlo. Měl jsem z těch patnácti minut před sebou obavy - a když uběhly, litoval jsem jen toho, že byly tak krátké. ()
Petr Čepek nás bude svým hlasem doprovázet napříč celým příběhem a i díky této skutečnosti si snímek užijete mnohem více. Někdy totiž stačí správný přednes a načasování k vyvolání mnohem lepší atmosféry, než podprůměrný herecký výkon. Předčítáním známé povídky se tak divák dozví o podivném rodu Usherů, jeho prokletí i zkáze. Jenže jako bonus se může dívat na dramatickou a především úžasnou podívanou, kterou nám režisér nabídl a že se bylo na co dívat. ()
E. A. Poe mě zrovna moc nebere, ale v tomto podání nemá chybu. Dokonalý soulad formy s obsahem. Když Čepek začal promlouvat hlasem vypravěčova přítele, husí kůže měla pré. ()
Výborný hlasový doprovod Petra Čepka dodává téhle povídce krásný pocit napětí a strachu. ()
Dokonalá studie ech, která Poeovu povídku neilustruje, ale zhmotňuje. Vítězství filmu nad hercem. Na okraj příbuzné ozvěny Rilkovy: „Opuštěnost, opuštěností obstoupená, tání / něh, jež se dotknou něh jak něžných říz… / Toť tvůj interiér, který bez ustání / se hýčká k zdání, řekl bys; // hýčká se v sobě, jemuž rovna nemá, / odrazem vlastním osvětlován jsa. / Takto vymýšlíš téma / vyslyšeného Narkissa.“ ()
Způsob, jakým povídku předčítá Petr Čepek... Hůůůů.... Až z toho mrazí. 9/10 ()
Největší podíl na temné atmosféře zde samozřejmě má skvěle napsaná povídka E.A Poea, bez níž by Švankmajerovy hroudy hlíny, třepetající se závěsy, záběry na stropy a puklé stěny byly jen sledem obrazů postrádající smysl. V tomto případě to jako celek docela funguje, nicméně příště dám raději přednost knize a své fantazii... ()
Znovu a znovu dávám Švankmajerovi šanci (ještě, že toho natočil tolik :)) a jsou chvíle, kdy se to vyplatí. Jako třeba včera u Zániku domu Usherů. Vlastně je vše zpracováno dost nefilmově. Čepek čte Poa jako pohádku na gramodesku a za celých patnáct minut je nejživější postavou filmu převalující se bahno. Ale kupodivu je to velice působivé... ()
Švankmajerova metafora veľkého príbehu. Hnijúce a rozpadajúce sa múry, stropy, podlahy a nábytok, pričom vonkajšie okolie je na podobnej ceste. Korene stromov, ich kmene, malé rybníčky, všetko vypovedajúce o skaze jedného rodu. S podporným čítaným textom Petra Čepeka, je to silnejšie. ()
Síla... Atmosféra temná, mrazivá a depkoidně paranoidní. Přednes poutavý, naléhavý, gradující. Animace vypiplané, nápadité, osobité. Hudba, tempo, dynamika, zvuk..bez chyby.. Skoro by to bylo i za 5, ale v rámci Švankmajera mě pár kousků nadchlo ještě o kus více. Je mi trochu líto každého, kdo to vidí tak, že obraz zde s přednášeným dějem nemá mnoho společného....... Malý velký a krásný manifest imaginace...................... jó a nejlépe zfilmovaný Poe jakého jsem zatím viděl(a že jsem jich pár viděl) ()
Rozpadající se sídlo jako objektivně-subjektivní časoprostor otevřený různorodým pocitům strachu je svou obrazovou složkou opravdu výbornou ukázkou adaptace, která se může přesně držet mluveného slova, ale přitom přetransformovat děj tak, že právě z jeho vizuálního překrývání dvou rovin vytříská co nejvíc odpudivé atmosféry a čirého děsu, který se podaří navodit u málokterého hororu, v němž figurují živé bytosti. ()
Povídka funguje dobře i bez obrazového doprovodu, ten je tu tentokrát podružný... ()
Hlas Petra Čepka dokonale umocňuje atmosféru, která by se dala postupně krájet. Z přednesu, respektive čtení povídky mě mrazilo v zádech. Ten dům taky stál za to. Kdysi to musela být nějaká tvrz. Ta už je sama o sobě hodně atmosferická. Dýchají z ní staré časy a doby dávno minulé. Takže divák může při sledování krásně zapojit svou fantazii, která mu dopřeje skutečně zajímavý prožitek. ()
Jediné čo tu stojí za to je zvuková stopa. Horror čítaný chladne, z hrôzou a mysticky sa počúva neskutočne. Edgar Allan Poe patrí k mojim najobľúbenejším spisovateľom takže z tohoto hľadiska ani nič iného nedalo pokaziť. Avšak animácia Švankmajera mi k tomu vôbec nesedela. Aspoň keby snímal samotný príbeh a nie blato, klince, steny a kladivo. ()
Hororovou atmosféru zachytil Švankmajer skvěle, dokonce líp než "pouhými" slovy mistr Poe. Dům byl opravdu nevábný a pád do hlubin bažin byl uvěřitelný. A Petr Čepek měl úžasný přednes. ()
Reklama