Režie:
Jan SvěrákScénář:
Zdeněk SvěrákKamera:
Vladimír SmutnýHudba:
Ondřej SoukupHrají:
Zdeněk Svěrák, Andrej Chalimon, Libuše Šafránková, Ondřej Vetchý, Stella Zázvorková, Ladislav Smoljak, Irina Bezrukova, Silvia Šuvadová, Lilian Malkina (více)Obsahy(1)
Laskavá komedie o muži, který se domníval, že už nemůže být hůře a netušil, že právě prožívá nejkrásnější chvíle svého života. Františkovi už prošedivěly vousy. Kolja ještě nedosáhl školního věku a setkali se díky tragikomické životní situaci. Ti dva zůstali nakonec sami.Starý mládenec a kluk, kteří si navzájem nerozumějí a to ve všech směrech. Čeká je dlouhá a složitá cesta za úsměvem a láskou... (oficiální text distributora)
(více)Videa (2)
Recenze (746)
"Kolja" je pre mňa dnes už skutočnou českou filmovou klasikou. Ktorú otec a syn Svěrákovci priniesli k životu a dali do toho svoje srdce. Ak mám byť celkom úprimný, tak nebudem nikomu vyhovárať, že im to nemôže prísť gýčovité. Ale zase si myslím, že veľa z toho, čo film prezentuje si buď viem veľmi dobre predstaviť, alebo to dokážeme ako ľudia veľmi dobre pochopiť. A keď sa to okorení o veľmi dobrý humor, ktorý ma aj po rokoch pobaví, tak to je absolútne najlepšie. Nemáte radi, ak sa na filmy pozriete desiatykrát a tešíte sa na jednotlivé fóry? Ako už dnes pamätné: "Náš krásny". Na tom sa vždy musím poriadne smiať. Logika tej scénky nemá chybu. No potom sú tu aj iné veci, ktoré sa mi páčia. Dramatické časti sú podľa mňa veľmi dobré. Je skvelé sledovať ako sa vzťah medzi Františkom Loukom a mladým Koljom vyvíja. Ako to začne, a kde to skončí. A je to práve ten koniec, ktorý je pre mňa najväčším symbolom tohto filmu. Bez toho, aby som spoiloval udalosti (aj keď ste tento film asi videli skoro všetci) tak scénka, kde sa pred Zdeňkom zavierajú dvere na letisku je pre mňa vždy najsilnejší moment celého filmu. A je krásne, že Jan Svěrák nechal tú scénku ešte pár sekúnd v nás doznieť, aby sme si vychutnali tento moment. Toto nie je len môj najobľúbenejší moment filmu, toto je jeden z mojich najobľúbenejších filmových momentov všeobecne. Mysím si, že po tom všetkom čo sme videli je to jedna nádherná a silná scénka. Neviem či mám aj rozoberať ostatné veci, lebo všetko čo bolo treba povedať k tomuto filmu bolo podľa mňa povedané. Stella Zázvorková je vynikajúca, scénka na policajnej stanici je perfektná, Ondřej Vetchý je skvelý, atmosféra filmu a hudba sú absolútne fenomenálne. Nemyslím si, že o filme hovorím niečo nové, no napísal som, čo som o ňom osobne napísať chcel. Pre mňa silný, krásny a emocionálny film, na ktorý nikdy nezabudnem a môžem si ho pozrieť kedykoľvek. Hodnotenie: A+ ()
Kolja v sobě ukrývá téměř všechny skutečně důležité životní hodnoty, což jako divák oceňuji čím dál více hlavně s přibývajícím věkem. Navíc je to skutečně vynikající film spojující v sobě jak silný příběh (univerzálně srozumitelný), tak skutečně brilantně napsaný a vycizelovaný scénář (Zdeněk Svěrák je nejlepší český žijící scénárista a jeho řemeslný um je hodně znát především v mistrných dialozích), nádhernou kameru pana Smutného, velmi vhodně volený a fungující hudební podkres Ondřeje Soukupa, díky němuž nejedna scéna často graduje, přesný střih a vypiplané střihové přechody Aloise Fišárka (třeba střih motivovaný dravcem sedícím na sloupu u cesty), který udává ve filmu tempo a určuje dynamiku (např. téměř magická scéna, v níž dostane Kolja teplotu, detaily střihané v rychlém sledu za sebou) a jako všepropojující element bravurní režisérské vedení Jana Svěráka, ze kterého nenápadně vyrostla jedna z velkých osobností československého filmu. Když se to vezme kolem a kolem, on vlastně celý filmový štáb je téměř tím nejlepším, čím dobová česká kinematografie disponovala a disponuje, samozřejmě včetně hereckého obsazení - Svěráci mají svůj stálý okruh herců, který vhodně doplnili roztomile dětským Andrejem Chalimonem (vůbec práce s dětskými herci je Janova velká přednost) a dalšími rusky mluvícími herci (tady bych měl spíše přechýlit), ale třeba i v porevolučním českém filmu (záměrně?) odstavenou Reginou Rázlovou, jejíž minirole sociální pracovnice Zubaté jasně dokazuje, jak skvělou byla herečkou (byť s rozporuplným ideovým názorem). O Koljovi prakticky nelze napsat cokoliv negativního, je to komplexní film hotového režisérské osobnosti, který neoddiskutovatelně obohatil zlatý fond československé kinematografie, což se mnoha snímkům po roce 1989 nepovedlo. Díky rodinnému tandemu Svěráků má český film po čase zase světové, no dobře, tedy evropské parametry... PS: Otázka do pléna - když je podle některých komentujících tak nesnesitelně lehkým kalkulem napsat scénář, natočit podle něj film a získat s ním Oskara, proč Svěráci těch Oskarů nemají více a proč se ho povedlo získat za ty předlouhé roky jen a právě jim? ()
Titul, ktorý bol ocenený pozlátenou soškou Oscara je zárukou toho, že budem ako divák spokojný. To je moja dlhoročná skúsenosť. Na Akdemiu filmových umení a vied (Academy Award) sa môžem vždy spoľahnúť. Toto prestižné filmové ocenenie považujem za objektívne merítko kvality, ktoré ma ešte zatiaľ nikdy nesklamalo. Tak isto to bolo i pri tomto českom filme, ktorý ju dostal v roku 1997, v kategórii "Najlepší cudzojazyčný film". Trpko veselá dráma "Kolja" je vysoko hodnotné dielo po všetkých stránkach. Výborné herecké výkony, precízna profesionálna réžia, kreatívna vizuálna stránka, pohlcujúci scenár, skvelé hudobné podklady, nápadité metafory, citlivý príbeh... skrátka, dokonalý filmový zážitok. ***** ()
Prostonárodní KÝČ! Celé ty dlouhé roky jsem se těšil, až si toto >vrcholné dílo české porevoluční cinematomanie s Oskarem na krku< zkritizuju. Ale po těch letech už má naštvanost vyprchala. Od té doby naši elitní umělci natočili tolik větších pitomostí s utahanými a vykalkulovanými příběhy a falešnými hrátkami na city, že tato neskutečně rozplizlá bakalářská inscenace působí jako intelektuální lahůdka pro malé >české ale naše< publikum. Možná bych i v rámci soběsamé objektivity dal ty hvězdy tři, ale ta pětihvězdičková hysterie (a lidé v kinech nastojačku pleskající) mi velí nepodlehnout ani roztomilosti malého Chalimona. Ano, mohl to být hezký dílek Bakalářů v neděli večer (nebo kdy to sakra kdysi dávali). Taková malá domů. Hezká česká. Ale co by >umělec< neudělal pro jistý zisk, že... Hezky česky... Vlastně to ani jinak dopadnout nemohlo. Stačí se podívat, kam za těch skoro 10 let ta naše kultúra česká došla... - - - P.S. Docela by mě zajímalo, jestli tu scénu s estébáky Svěráci prezentovali dle své osobní zkušenosti. Já osobně (!) mám tedy zážitek (byť jediný) jiný. No, dnes už víme, že vztahy měli pánové z StB s různými lidmi různé, že... :-( - - - P.P.S. Dvě hvězdičky pro mě znamenají podprůměrný film. Ne tedy zase až vyloženě špatný. ()
Společně s Obchodem na korze a Ostře sledovanými vlaky jde o jediný český film, který je držitelem Oscara za nejlepší zahraniční film. Jediný český film, který vyhrál Zlatý glóbus. Držitel 6 Českých lvů. Na cenách České filmové kritiky byl v roce 2020 vyhlášen nejlepším porevolučním českým filmem. Zároveň byl některými kritiky obviněný z toho, že byl až příliš bezpečnou sázkou na jistotu a Oscara si možná nezaslouží. Kolja ale i přesto po letech zůstává jedním z nejoblíbenějších českých filmů a má to kromě výhry prestižního Oscara především jeden hlavní důvod. Kombinace Jan Svěrák/Zdeněk Svěrák totiž skutečně dodala skvělý film. Zdeňka Svěráka za psacím stolem člověk pozná snadno. Chytré dialogy a humor, výtečně vykreslené postavy a především ten správný tah na branku. Kolja se opírá o naprosto lidský příběh, který je sice divácky neskutečně vděčný, to ale automaticky neznamená, že by šlo o bezpečnou sázku na jistotu, která pouze těží ze samotného příběhu. I divácky vděčná látka se dá natočit naprosto výtečným způsobem a to se u Koljy stalo. I přes zasazení do Československé republiky má Kolja světový přesah, který byl následně klíčový v získání Oscara. Naší historií nepolíbený člověk logicky nebude chápat dobový kontext filmu. Kolja je ale především o konfrontaci dvou rozdílných osob, které rozlišuje nejen generační, ale i národní rozdíl. Nezáleží tak ani na tom, že se příběh Františka Louky a malého Koljy odehrává v jakési malé zemičce v Evropě. Stěžejní téma filmu je totiž snadno přeložitelné i bez pochopení dobového kontextu a citlivě budovaný vztah dvou hlavních hrdinů výtečně funguje až do naprostého finále, které nenechá jedno oko suché. Ale kromě funkčního dojení emocí je to pořád také velmi zábavná a milá podívaná. Janu Svěrákovi se po snímcích Obecná škola nebo Akumulátor 1 opět podařilo natočit film, kterému se daří vypadat světově. Svěrák nejen výtečně pracoval s dětským hercem Andrejem Chalimonem, výtečně vedl celý zbytek obsazení a především natočil skutečně bravurní film. Dokonalosti chtěl dosáhnout za každou cenu, ať už to znamenalo natáčení z horkovzdušného balónu a další kreativní rozhodnutí. A nejlepší na tom je, že ta kreativní rozhodnutí následně dohromady tvoří opravdu vynikající zážitek. Celé to je tak skvělé i díky vynikající kameře Vladimíra Smutného, ikonické hudbě Ondřeje Soukupa a lokální střihačské jistotě Aloisi Fišárkovi. Jeden z nejtalentovanějších kameramanů u nás Vladimír Smutný (právoplatný držitel 8 Českých lvů za kameru, nominace za Kolju byla vůbec jeho první) vždy dokázal obstarat vynikající vizuální stránku, hudba Soukupa se skvěle hodí k tomu, co se děje na plátně a ještě vydatněji ždímá divácké emoce a Fišárek dokazuje, že je prostě obdivuhodný střihačský talent. To, jak na sebe veškeré záběry navazují a jak člověk ani většinu času vlastně nevnímá, že se střídají různé záběry jen dokazuje, proč je Fišárek brán za eso ve svém oboru. Obsazení filmu je též jedna velká výhra. Zdeněk Svěrák si roli Františka Louky napsal na tělo a těžko si v téhle roli vlastně představit kohokoliv jiného. Přirozený a neskutečně milý výkon Andreje Chalimona ukazuje, že se neposedné dítě na place dá se schopným a komunikativním režisérem navézt na obdivuhodný dětský výkon, kdy se dá malému herci uvěřit každý aspekt jeho chování. Libuše Šafránková byla též pro svou roli zvolena naprosto ideálně, stejně tak jako Ondřej Vetchý. A pak už by člověk jen mohl do nekonečna vyjmenovávat jména talentovaných herců v menších či větších rolích - Lilian Malkina, Karel Heřmánek, Miroslav Táborský, Regina Rázlová, Stella Zázvorková, Ladislav Smoljak...... Kolja dokazuje, že není malých rolí, ale pouze ´´ malých ´´ herců. A po těch není v Koljovi ani vidu ani slechu. Na první pohled noční můra je ve finále pro Františka Louku v podstatě začátkem nové etapy života, která ho po tak trochu osamělém životě starého mládence navede na tu správnou cestu a to i přesto, že se to neobejde bez různých komplikací od lidí, kteří Koljou kvůli jeho ruskému původu opovrhují po STB. Výborná technická stránka se tak může opřít o výborný scénář a to dohromady s bravurním režisérem tvoří jednoduše výtečný film. A jeho přesah do zahraničních zemí jen utvrzuje jeho výjimečnost. Vynikající Svěrákova snadno identifikovatelná poetika v té největší síle, velmi schopný Svěrák Jr. za kamerou a všichni ostatní tvůrci a herečtí představitelé dohromady tvoří výjimečný český film, který se naprostým právem dočkal mezinárodního uznání a navíc díky svému úspěchu zavrhl plány na zrušení tvorby českých filmů. Silný příběh je prošpikován neskutečně milým a chytrým humorem a jakmile na konci s doprovodem hudby Soukupa dojde na jeden hluboký výdech, definitivně se dokazuje, že je tento film neskutečným emocionálním buldozerem, který by rozplakal i Terminátora. Přitom všem se ale dá obdivovat i z filmařské stránky a divácky přístupný příběh je natočen ve skvělé podobě, kdy se naštěstí nedá říct, že formální stránka zastiňuje obsah a obsah nezastiňuje formální stránku. Nejen výborný, ale především zásadní český film, který bude i nadále sloužit jako ideální vzor....... Náš krasny! () (méně) (více)
Galerie (28)
Zajímavosti (101)
- Louka (Zdeněk Svěrák) domlouvá opravu nápisu na hrobě a zmiňuje 36 písmen (za 180 Kčs), ovšem na náhrobku je o jedno písmeno méně, tedy 35. (rraadduuzz)
- V čase vzniku následujícího filmu Tmavomodrý svět (2001) režisér Jan Svěrák vzpomínal, jak mu dal Kolja zabrat i PO svém vzniku: "Začala velká honička. Celý rok 1997 jsem jezdil po světě a dělal práci, která je po kapkách příjemná a po velkých dávkách smrtelná - setkával se s médii. V každé zemi je agentura, která tyhle věci organizuje. Přivezla nás tam vždycky asi na dva dny a sestavila program tak, aby naší přítomnosti co nejvíc využila. Což znamenalo, že jsme od devíti od rána do šesti do večera seděli v jedné místnosti a poskytovali rozhovory. Novináři postávali přede dveřmi a po půl hodině se na nás střídali. Nejkratší takovýhle výlet jsem podnikl do Říma. Tam jsem strávil pět hodin, udělal deset rozhovorů a nestihl si dát ani kafe. (...) Kromě té Itálie jsem byl ve Francii, v Holandsku, Anglii, Německu, Rakousku, Kanadě a celý měsíc ve Spojených státech. Tam těch rozhovorů bylo 285. Absolvoval jsem telefonickou tiskovou konferenci pro Koreu, Japonsko a Austrálii - to už jsem radši seděl doma a dělal totéž po telefonu. Sedět někam skoro třicet hodin, tam ze sebe vysypat odpovědi a pak zase letět zpátky, na to jsem už prostě neměl sílu." A co na tom bylo nejobtížnější? "Že jsem musel pro každého novináře vypadat svěží. Přitom otázek, které mi mohli klást, byl omezený počet. Na co se také ptát cizince, od kterého jste viděli jeden film a o jehož zemi jen tušíte, že žila v komunismu a teď už ne. A tak chtěli vědět, jaké je to spolupracovat s tatínkem, jaký byl Andrej a jak jsme ho našli. Po jednom dni se obvykle všechny otázky vyčerpaly a já pak přesto musel předstírat, že jsem tenhle dotaz ještě neslyšel, jsem jím mile překvapený a hledám tu nejlepší formulaci. A to je hrozné. To si pak člověk připadá jako prostitut." (NIRO)
- Na začátku filmu si Louka (Zdeněk Svěrák) prohlíží inzerát na prodej Trabanta. Cena uvedena v Kč, ačkoliv před Sametovou revolucí byla zkratka pro korunu Kčs. (miro_86)
Reklama