Režie:
Jan SvěrákScénář:
Zdeněk SvěrákKamera:
F. A. BrabecHudba:
Jiří SvobodaHrají:
Jan Tříska, Zdeněk Svěrák, Libuše Šafránková, Rudolf Hrušínský, Irena Pavlásková, Ondřej Vetchý, Daniela Kolářová, Eva Holubová, Rudolf Hrušínský ml. (více)Obsahy(1)
Veselá, zvuková, barevná, česká a hezká komedie režiséra Jana Svěráka... Laskavá komedie Obecná škola je celovečerním debutem režiséra Jana Svěráka, který na sebe upozornil už absolventským filmem z FAMU, stylizovaným dokumentem Ropáci, za kterého získal studentského Oscara. Scénář k Obecné škole napsal režisérův otec Zdeněk Svěrák jako autobiografickou vzpomínku na dětství, prodchnutou úsměvností, moudrostí a pochopením pro lidské slabosti. Vytvořil také jednu z hlavních rolí, postavu podle svého vlastního tatínka. Děj se odehrává v jedné chlapecké školní třídě na pražském předměstí v prvním roce osvobozené vlasti. Tato třída přivede učitelku Maxovou k nervovému zhroucení a místo ní nastoupí přísný a záhadný učitel Igor Hnízdo, údajný hrdina vojenských akcí. Je to ovšem dost možná jen hochštapler, jehož účast v bitvách druhé světové války je sporná. Nesporné je však jeho vítězství v boji s pátou třídou. Chlapci ho obdivují a věří v jeho nevinu i při choulostivém obvinění... Klíčová postava příběhu, učitel Igor Hnízdo, byla slavným comebackem Jana Třísky po třináctiletém exilu. V dalších rolích se setkáte s Libuší Šafránkovou, Rudolfem Hrušínským, Ondřejem Vetchým, Danielou Kolářovou a Evou Holubovou. Ve filmu uvidíme i několik českých režisérů – Irenu Pavláskovou, Jiřího Menzela a Karla Kachyňu. K vyznění filmu přispěla i znamenitá kamera F. A. Brabce. V roce 1992 byl snímek nominován na cenu Americké filmové akademie, známého Oscara. (Česká televize)
(více)Videa (2)
Recenze (755)
Pro mne osobně nejlepší film rodinného dua Svěrákových... Nejen díky báječnému hereckému obsazení, ale hlavně díky tomu, že tenhle film má naprosto neopakovatelnou atmosféru, ducha i vtip... Ačkoli i další scénáře z pera Zdeňka Svěráka jsou výborné, právě tenhle má pro mne největší punc autenticity, přirozenosti a láskyplné nostalgie. Postavy jsou naspány naprosto věrohodně a naprosto věrohodně jsou též podány; vzniká tak neopakovatelné panoptikum, které Jan Svěrák uvedl v život pomocí pásma vtipných i tragických historek a připojil se tak k nejlepší tradici evropského filmu – jako kouzlem se všední věci mění na výjimečné, magické, podmanivé. "Obecná škola" má v sobě něco z klukovského uličnictví, něco z dětské naivity a něco z dospělého pohledu na svět. Je to film kouzelně naivní a přitom nepostrádající nadhled a třetí rozměr. Asi nejkrásnější portrét dětství a dospělých "hrdinů", jaký jsem kdy viděl. Obecná škola patří v mém porevolučním žebříčku na samou špici hned vedle Hřebejkova "Musíme si pomáhat". ()
Nádherný citlivý film o radostech a strastech dětství. Fellini má svůj "Amarcord", Kachyňa zase "Lásky mezi kapkami deště" a Svěrák (Svěrákové) má "Obecnou školu". Neskutečné množství humoru, hlášek, zajímavých a přece obyčejných situací je sestaveno v jedinečný celek, samozřejmě spolu se svéráznými postavami. Drsný učitel Hnízdo, který má rád něžné pohlaví, roztěkaný tatínek, starostlivá maminka, zvídavý Eda, neodolatelný sígr Rosenheim, ztrápený pan Plíha, parohatý tramvaják, přelétavá paní tramvajáková a další. O výtečných hereckých výkonech se doufám nemusím rozepisovat. Celá atmosféra je nádherně hřejivá, veselá, dojemná, i poetická. Děkuji, pánové Svěrákové, tohle se vám opravdu povedlo. ()
Bezpochyby to nejlepší co kdy spolu Svěrákové udělali, a asi i to nejlepší z polistopadové české kinematografie. Má dokonale vykreslenou doslova magickou atmosféru, brilantní scénář, krásnou hudbu, výtečné hereckými výkony, od nezapomenutelného Jana Třísky a typicky civilního, přesto výrazného, Zdeňka Svěráka, až po epizodní perličky jako je do rakve nachystaný Bolek Polívka. Veselé a úsměvné se v dokonalé harmonii proplétá s vážným, ponořeno do magického oparu nostalgie a vzpomínek, ve kterém se každou chvíli blýskne skvělá hláška, geniální moment (nastřelená ruka, pancerfaust) nebo nějaký hezký nápad. Ani po dvaceti letech navíc Obecná škola neztratila nic ze svého kouzla a možná je dokonce s přibývajícími léty (mými, ne filmu), lepší a lepší, obohacena mými vlastními sílícími sklony k idealizovaným vzpomínkám na dětství. ()
Jednoduše miluju tenhle film, pro mě je to jednoznačná jednička tandemu otce a syna Svěrákových. Nikde žádné hluché místo, naprosto geniálně napsané, dokonale vykreslená doba, ve které se to odehrává, pravda, nežila jsem v ní, ale působí to na mě ohromně věrně, všechny ty vtípky tak dokonale sedí, žádná křeč. Herecký koncert všech a tím myslím jak ty nejslavnější, jako je Tříska, Hrušínský, Šafránková, Svěrák, tak představitele dětských rolí, kteří jsou opravdu skvělí. Nádherná hudba, kamera, výprava, prostě všechno. Film jsem poprvé viděla v době, kdy se dostal do kin a od té doby jsem ho viděla snad 20x, neokouká se - pro mě dokonalá poetika. Schválně jsem si tu přečetla těch pár kritických komentářů a říkám si, že jejich pisatelé jsou snad z jiné planety. ()
Status všeobecné klasiky v pravých rukou. Bohužel, tohle není moje české číslo jedna a nějakým zvláštním způsobem, i přes všechnu kvalitu, geniální scénář a herecké výkony, není to ani pocitově můj favorit. Přesto ten film je neskutečně dobrý, český a přitom zábavný... a také nesmrtelný, jako jeden z mála. ()
Galerie (40)
Zajímavosti (90)
- Ve scéně, kde má Eda (Václav Jakoubek) polknout rybí tuk, se použil skutečný rybí tuk, aby vypadal Eda při polykání věrohodně. (Duoscop)
- Učitelka Maxová (Daniela Kolářová) byla po rozbití kalamáře pocákaná jen velmi decentně. Po střihu se ale stopy od inkoustu výrazně rozmnožily. (DexMASTER094)
- Ve chvíli, kdy tatínek (Zdeněk Svěrák) opraví rádio, line se píseň „Potkal jsem svůj sen“ z roku 1943. Hudbu i text k písni napsal a složil Jiří Traxler a zpívá ji R. A. Dvorský. (sator)
Reklama