Režie:
Andy GarciaKamera:
Emmanuel KadoshHrají:
Andy Garcia, Inés Sastre, Bill Murray, Tomas Milian, Richard Bradford, Enrique Murciano, Nestor Carbonell, Hemky Madera, Steven Bauer, Dominik García-Lorido (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Andy Garcia vzdává ve svém celovečerním režijním debutu hold rodné Kubě. Vyprávění se odehrává v Havaně v roce 1958 – v době, která některým přála, ale pro jiné byla nešťastným obdobím spojeným s vládou diktátora Batisty. Radikální revoluční proměny spjaté s osobností Fidela Castra ovšem pro hrdinu vyprávění, jímž je majitel nočního hudebního klubu El Tropico Fico Fellove, znamenají drastickou změnu. Muž spjatý s životním stylem své bohaté rodiny a společenské třídy se jen bolestně loučí s představou, že možná navždy zaniká třpytivý a elegantní svět, v němž vyrůstal a který pro něj symbolizuje hudba... Projekt inspirovaný románem kubánského spisovatele Guillerma Cabrery Infanteho, který je rovněž autorem scénáře a který zemřel loni v únoru, má v případě Andyho Garcii lehce autobiografický charakter. K realizaci nazrával celých šestnáct let, natočen byl však za pouhých 35 dní. Důležitou roli ve vyprávění, v němž se vedle Andyho Garcii coby režiséra, výkonného producenta, autora hudby a představitele hlavní role objeví i řada dalších známých hollywoodských tváří, hraje kubánská hudba, jíž se Garcia věnoval už jako režisér hudebních dokumentů. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (107)
Kultivované drama s přitažlivou atmosférou, vzhledem k tragickým osudům většiny postav a Kuby jako takové ovšem zcela nepřípadně poněkud lhostejnou, mě oslovilo především tichým, ale naléhavým herectvím Andyho Garcii, s nímž jsem dosud neměl tu čest. Jeho kabaretiér prochází Havanou lehkým krokem, pozoruje a usouvztažňuje se a vše kolem něj zvučí souhlasným dialogem. Svět se mění v scénu a dílčí hudební sekvence přiléhají jako zvláštní tón zdejšího ovzduší. Nezapřu, že mě ta divadelnost, stylizovanost vzhledem k tématu trochu vadila a nepopírám ani, že jsem si nejednou vzpomněl na o málo starší snímek Juliana Schnabela Než se setmí, který sice zachycuje pozdější období, ale na rozdíl od Garcii nemuzealizuje a přiznává ošklivosti všechny její kazy. Protagonistovo sebezapíravé hraní udusilo úspěšně tu nejvlastnější emoci, která jej vyhání z vlasti i za cenu nejvyšší, tedy strach. Nezdá se, že by se na Kubě někdo něčeho bál. To Schnabelův film úzkostmi nešetří a vše je v něm také věrohodnější a ryzejší. Přesto si dovedu představit, že se do této Havany ještě někdy vrátím… ()
Pane Garcio,upřímně smekám před vaším filmem.Splnil jste si celoživotní sen,natočit film,který by mapoval křivdu a výraznou trhlinu ve vašem životě.Natočil jste sice "Ztracené město" jen z jednoho úhlu pohledu,ale objektivnost a upřímnost se nevytratila.Síla s jakou je snímek vyprávěn je tak emocionálně nabitý všim co jen Kuba může nabídnout(a že toho není málo).Jinak zdůrazňuji,že Andy Garcia tímto filmem debutoval na režisérské židli,seděl za kamerou,složil si k tomu hudbu a zároveň zde hrál.Vše dopadlo na jedničku a já se ptám,dokázal tohle někdy někdo(opomeni-li Orsona Welse,který ale hudbu neskládal)?Nedokázal je správná odpověď,stejně nikdo nedokázal s takovým citem a bez zbytečného patosu natočit film o sobě a svém domovu. ()
Film, který jde Andy Garciovi ze srdce a to je jeho nejsilnější stránka . V prní třetině nám Andy Garcia chce ukázat snad všechno najednou : krásy Kuby, politickou situaci, kulturu, tradice, rodinné vztahy, milostný příběh a ne úplně je to k dobru věci. Ovšem pak vám film doslova zavoní, stejně jako vůně kubánského doutníku a příběh si vás podmaní, stejně jako svůdné pohyby krásných kubánek nočního klubu El Tropico Fico Fellove. Ve společnosti Andy Garcii a Billa Murraye Vám nebude chybět vůbec nic a film Vám zůstane v srdci stejně tak dlouho, jak dlouho cítíte na svých chodidlech jemný bělounký písek s kubánských pláží. Jsem rád, že jsem toto ztracené město objevil. ()
Andy Garcia měl pěkný plán a z velké části ho také splnil. Ukázal nám Kubu jako krásnou zemi, Havanu před padesáti lety jako nádherné postkoloniální kreolské město, a také vzorek vyšší kubánské společnosti té doby. A perfektně předvedl typické latinskoamerické problémy - diktatury, násilí, emigraci. Může být něco horšího, než Batistův režim? Ale může, ještě jsou tu Fidelovi a Guevarovi komunisté. A komunisté, ti dokázali vždycky všem naivním snílkům o rovnosti a bratrství nekompromisně a krutě otevřít oči, většinou nakonec překvapili i sami sebe, a to velmi bolestně. Škoda, že Garcia nedonutil nikoho k nějakému hereckému výkonu. Kromě jeho samotného, Murraye a Hoffmana všichni ostatní jen předříkávali naučený text jako snaživé děti základní školy. 65%. ()
Kubánské drama o kabaretu a ženě, jenž za styk s Fidelem obdrží titul "vdova revoluce". Pokud bych tedy byl žena, tak bych obcoval s pohlaváry, abych rovněž obdržel nějakou prestižní přezdívku. Snímek je bohužel stádní a volně plynoucí jako život smíchovského bezďáka Josefa, který už deset let oblažuje cestující svou přítomností. 33% ()
Galerie (39)
Photo © Lions Gate Films Inc.
![Ztracené město - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/159/501/159501473_38d18f.jpg)
Zajímavosti (8)
- Garciův původní scénář měl před finální úpravou trojnásobný rozsah. (imro)
- Na dnešní poměry nízkorozpočtový snímek stál 9,6 milionu a během prvního víkendu promítání v USA (28. – 30. 4. 2006) vydělal distributorovi Magnolia v osmnácti kinech 191 560 dolarů. Stačilo to na 23. příčku žebříčku návštěvnosti. Snímek se nedostal do širší distribuce, a tak se celkový obrat vyšplhal na 2,4 milionu. (imro)
- Ztracené město bylo zakázané v některých zemích Jižní Ameriky, protože zobrazuje revolucionáře Che Guevaru v dobrém světle. (imro)
Reklama