Režie:
Jan SvitákKamera:
Jaroslav TuzarHudba:
Jára BenešHrají:
Vlasta Burian, Zita Kabátová, Čeněk Šlégl, Antonín Zacpal, Růžena Šlemrová, Jaroslav Marvan, Václav Trégl, Theodor Pištěk, Marie Norrová, Darja Hajská (více)Obsahy(1)
Přizpůsobivý nosič reklam Ťopka přespává v odstaveném vagónu, který je ovšem jednoho dne připojen k vlaku, jímž odjíždí na inspekční cestu generální inspektor drah Jiří Kokrhel. A tak se Ťopka bez vlastního přičinění stává černým pasažérem, a když je objeven a pronásledován, způsobí neplánovanou zastávku na malém, bezvýznamném nádražíčku v Mokré nad Soupravou. Místní přednosta stanice Anatol Jelen si však právě odskočil na zkoušku pěveckého sboru, čehož využije Ťopka. Oblékne se do jeho uniformy a začne se před přísným pohledem inspektora vydávat za přednostu. Jeho svérázné improvizace inspektora vyvádějí z míry, ale naštěstí je tu přednostova půvabná manželka Julie, která Ťopku kryje, aby pomohla nepřítomnému manželovi. Kvůli jeho chování se ale dostává do velmi obtížných situací. Kokrhel se do ženy zakouká a oslněn jejím půvabem přehlíží nejen Ťopkovu absolutní neschopnost a divoké improvizace, ale dokonce se rozhodne vyhovět přednostově žádosti o přeložení blíž ku Praze. Jenže v nejméně vhodnou chvíli se objeví skutečný přednosta stanice... (TV Nova)
(více)Recenze (326)
Přiznávám, že Vlastíka Buriana příliš nemusím a jeho komedie mi splývají dohromady v jeden dlouhý proud exhibic jednoho potřeštěného egocentrického fotbalového brankaře. V případě tohoto filmu mu ale odpouštím i jeho angažmá ve Slavii. Když se sešli s Jarouškem Marvanem na peróně v Mokré nad Soupravou, asi je osvítil duch Svatý a sedli si jako nikdy a nikde, jakože se spolu něco nahráli. Jednoduchá zápletka, spousta vybroušených gagů a slovního humoru a starodávná veselohra, kterou si na Nový rok nikdy nenechám ujít. ()
Pokud vás zaujme už část, která předchází hlavnímu dění na nástupišti, tak se nemusíte bát, že byste se potom nebavili, scéna v restauraci je totiž pouze taková lehčí ,,roštěná''... Ale pořádně se film rozjede, až když začne dělat čest svému jménu - tedy, jakmile se příběh už věnuje čistě příhodám na nádraží, kde se naplno projeví vytříbený humor Buriana s Marvanem a jejich společné dialogy a situace, které nestárnou... ()
"Potrpím si na akoratesu, pane generální inspektore." ... "Přijměte telegram." - "Přijímám." ... Odkaz na úryvek z filmu - přijímání telegramu : http://www.youtube.com/watch?v=PuVvWU1b0Uo ....a titulní hudba zde:http://www.youtube.com/watch?v=PskbLrKAJQE ()
" Milý Karlíčku! Posílám Ti šetadvacet prasat divokých, dva kňoury a mezitím je jedno prase domácí. Tvůj Vašíček. " " A teď, opravdu teď v noci? " " To je pořád divení! " Stovky hlášek z úst Krále komiků Vlasty Buriana v této nesmrtelné a nestárnoucí komedii. Velice zdatně mu sekundují Jaroslav Marvan nebo Václav Trégl. Perla československého protektorátního filmu. ()
Burian a zámena postáv. Dobre, ale ide o to, či sú hlášky vtipné a či z toho všetci okolo vychádzajú ako blbci a nám to bude pripadať vtipné. Ako pozerám, tak väčšine áno, mne však táto komédia nesadla a považujem ju za tú najjednoduchšiu zábavu pre dobové masy. Marvan ako inšpektor neustále pozoruje, ako falošný prednosta robí jeden kiks za druhým a musí mu byť jasné, že je podvodník. Lenže nie je a mne na tejto prihoretosti neprišlo nič vtipné. ()
Galerie (46)
Zajímavosti (27)
- Když v závěrečné scéně Vlasta Burian (Ťopka) zpívá na plošině vagónu svou nezapomenutelnou píseň, je v okénku vidět kameraman s kamerou. (Robbi)
- Scéna, ve které Vlasta Burian (Ťopka) přijímá telegraf, je založena na osobní zkušenosti Jaroslava Marvana (Jiří Kokrhel), který se do podobné situace dostal na počátku 20. let, kdy pracoval jako poštmistr na Rutênia Subcarpáticai. Řekl o tom Burianovi, který to poté použil v tomto filmu. (Kulmon)
- Film mal premiéru 12. apríla 1941, a to až v dvoch kinách, Blaník a Lucerna po dobu troch týždňov. (Raccoon.city)
Reklama