Režie:
Gunnar VikeneKamera:
Sjur AarthunHrají:
Kristoffer Joner, Maria Bonnevie, Kim Bodnia, Hildegun Riise, Gitte Rio Jørgensen, Endre Hellestveit, Min Min Tun, Kjersti Botn Sandal, Jon Bleiklie Devik (více)Obsahy(1)
Tři dny před Vánocemi na psychiatrické klinice v Sollihogda. Reidar očekává fatální srážku s meteorem. Chce zachránit celý svět i dívku Juni před blížící se katastrofou. Juni ale o záchranu příliš nestojí a bije všechny kolem. Reidar se nevzdává: Co když je i rána do nosu projevem lásky? Dále je tu impotentní psychiatr na pokraji zhroucení, taxikář s pochybnou morálkou, zoufalý uprchlík z Barmy, čekající na povolení k pobytu, a roztoužená sociální pracovnice, stýskající si po domově. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (26)
„Už tu nemůžu zůstat. Neuvědomil jsem si, jak těžké je být šílený.“ Zůstat při plném vědomí u téhle šílenosti je tedy výkon. Rádoby vánoční film, rádoby rodinná komedie z prostředí psychiatrie během svátků nemá prakticky jedinou sympatickou postavu, zato pocitem trapnosti a zoufalými hereckými výkony přebývá téměř neustále. Jediný relativně normální zůstal tady Kim Bodnia, který bohužel taky hraje o dvě až tři třídy níž oproti slavným dánským filmům 90. let a nechtěně se tu přidává ke šmíře kolem. Proti absurdnímu humoru a komediím se sešlostí různě svérázných postav vůbec nic nemám, naopak si v nich docela i libuji (viz. třeba Mockyho filmy), ale tohle mi připadalo jen nudné, zoufalé, těžkopádné a kýžená scéna se stařenou a psem až jako vrchol nevkusu. Asi jednou jsem se zasmál u hlášky o úderu lampou a ještě dvakrát nevýrazně pousmál, jinak ten humor na mě nefungoval. A nefungoval na mě Pád nebes ani jako drama. Opravdu zlatý Poiré se svým Ježíškem, co je neřád! :o) Nikdy více. [20%] ()
„Jsme skupina bohatých lidí s alternativním pohledem na realitu.“ Nejtěžší na filmu je uchopit jeho humor. Ten je místy tak černý a ujetý, že až humorem být přestává. Vůbec je tahle svérázná tragikomedie na absurdní, divné a zvláštní momenty bohatá. A také postavy. Ať už je to Reidar posedlý meteority, házením tenisáku o zeď a odmítavou dívkou (kdo by ovšem nezatoužil po ženě, od které po letmém dotyku dostane pěstí, lampou či ostrý střep přiložený k hrdlu), Juni naivně věřící, že si ji vezme rodina k sobě, a neúnavně se snažící se zabít, psychiatr dobrovolně se ničící pozorováním nevěrné manželky přímo při akci, barmský utečenec předstírající své bláznovství, pár malinko „citlivějších“ ale přitom homofobních přátel či třeba Reidarova matka, jež přece vše zvládá. Nutno dodat, že film pracuje s velkou nadsázkou a je třeba ho brát s nadhledem, což se mi místy ne úplně dařilo (a silně ho nedoporučuju milovníkům zvířat). Díky zvláštní, přesto funkční kombinaci civilnosti a jakési „trhlosti“ dám filmu ještě slabší 4*, ale jistě nebude pro každého. ()
Zaujalo ma to menej ako som čakal. Taký priemerný a hrozne povrchný film, ale niektoré momenty v súvislosti s hlavnou hrdinkou sa vydarili. Film si zakladá hlavne na vykreslení jednotlivých postáv, z ktorých ani jedna nepôsobí normálne, vrátane Kima Bodniu. Keby to malo nejaký väčší zmysel a význam určite by to zaujalo viac. Takto len priemer. 60/100 ()
i když mám rád severskou kinematografii, tak to bylo pro mě velké zklamání. Ale může za to dost i zdejší špatné zařazení do žánru, protože komedie ani rodinný film to rozhodně není. A když se ještě na film těším na základě vysokého hodnocení i mých oblíbených uživatelů, tak je z toho pak katastrofa. Příběh tam téměř není a všichni se tam plácají od ničeho nikam, i když chápu motivace jednotlivých postav. Herci nejsou špatní, ale nemají tam skoro co hrát. Ani na nic veselého tu nenarazíte, kromě pár absurdních situací a ty mně tam přišly jako pěst na oko. Víc než 2 slabé hvězdy nedám a pochybuji, že v jiném rozpoložení bych dal víc. [ PŘÍBĚH: 1 /// ATMOSFÉRA: 1 /// ORIGINALITA: 1 /// NÁLADA: 1 /// ART: 1 /// STYL: 1 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
Celkem prijemny film v poklidnem ( skandinavskem ) tempu. Filmy tohoto typu mam moc rad, cerny humor, absurdni situace, kvalitni herecke vykony. Komu se tento snimek libil, at se podiva na dansky film Adamova jablka ( nekolikanasobne lepsi ). Trosku mi zde vadila az prilisna predvidavost deje, co se stat melo, stalo se ( vyhorela benzinka, Juni se nekoho dotkne-koho asi?, micek proleti skrz zed... ). Nebyt vynikajici postavy pani Ruud a nemit slabost pro seversky film, hvezdicku uberu. ()
Reklama