Režie:
Fred WaltonScénář:
Fred WaltonKamera:
David GeddesHudba:
Dana KaproffHrají:
Carol Kane, Charles Durning, Jill Schoelen, Gene Lythgow, Duncan Fraser, Jerry Wasserman, Kevin McNulty, Babs Chula, Terence Kelly, Gary Jones, Jenn Griffin (více)Obsahy(1)
Když ostýchavá studentka Julie na poslední chvíli souhlasí, že pohlídá dvě malé děti doktora Schifrina, velmi pečlivě a důsledně dodržuje všechna obvyklá pravidla. Často děti kontroluje a neotvírá cizím lidem, dokonce ani zoufalému motoristovi, který zazvoní s prosbou, aby by si mohl zavolat odtahovou službu. Nabídne mu, že zatelefonuje sama, telefon je však hluchý. Vystrašená dívka se neznámého pokusí zbavit a namluví mu, že už jsou na cestě, muž se však zanedlouho vrátí a vztekle se ptá, proč nikdo nepřijel. Julie znepokojená jeho neodbytností si všimne, že v domě není všechno tak, jak by mělo být a vzápětí zjistí, že děti zmizely a vše byl jen záměr neznámého únosce odlákat její pozornost. Vzápětí je neznámým mužem sama napadena a podaří se jí přežít jen zázrakem. O pět let později je Julie do sebe uzavřenou samotářskou vysokoškolačkou, která udivuje ostatní nejen bytelností zámků na svých dveřích. Ani ty ji však neochrání před neodbytným pocitem, že něco není v pořádku a že neznámý únosce a násilník je jí znovu v patách. Pochopení a pomoc najde u Jill Johnsonové, která před mnoha lety prožila podobnou hrůzu a pracuje nyní na univerzitě jako poradkyně. Ta jí dokonce nabídne, že jí pomůže najít a chytit muže, který ji pronásleduje a společně se svým přítelem, soukromým detektivem Johnem Cliffordem se jim skutečně podaří dostat na stopu psychicky narušeného břichomluvce. To však zdaleka neznamená, že mají vyhráno. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (20)
Televizní (není poznat) pokračování se z víceméně totožné premisy (přestože tentokrát zůstane telefon naopak odpojený) snaží vybočit cílenějším terorizováním nebohé opatrovatelky a nepředvídatelnějšími zvraty při pátrání po pachateli, ovšem obojí mu spíše sype písek do soukolí. Rozvláčné napínání (s výjimkou slušného úvodu přes dveře) se táhne k uzívání, vyšetřování se chytá naprosto pitomé domněnky (břichomluvec???) a psychopatický magor nejenže postrádá osobnost či motivy, ale ještě disponuje bezmála nadpřirozenými mimikrami. ()
Tak mám za sebou snad všechny horory kde se využívá mibol či jiný telekomunikační nástroje na zabíjení. No tohle sice nebylo nejhorší ale ke kvalitám prvního dílu to nedosahuje ani po kotníky. První film je podle mě nejlepší horor na tohle téma tohle je spíše odvar který navíc telefon prakticky nevyužívá. Co se ale pochválit musí jsou masky ty byly bez chyby a hlavní záporák který se maskuje podle nábytku mě prostě odrovnal a fakt nebyl vidět, takže za tohle velký plus, alei tak nám to je na prd protože film je spíše kriminálka, celou dobu se spíše vyšetřuje a to je všechno. Žádná část nemá moc co se hororu týče co nabídnout, a hlavní uvodní scéna? Oproti původnímu filmu je to slabý čajíček naprosto bez atmosféry jediný co na tom oceňuju je originalita. ()
Upřímně jsem neměl husí kůži za hodně dlouhou dobu u filmu jako u tohohle. Byl místy děsivý a povětšinu filmu jsem byl v napětí. Nejlepší je samozřejmě začátek a konec, poté, co hlavní postava skončí v nemocnici, je to horší, až pak teda na konci se to zlepší. Vrah je skvělý a naháněl hrůzu(!) Celkově film je skvělý a byl by na 4*, jen ho pořádně dolů sráží délka a to, že se zde moc vrah neobjevuje. VYHODNOCENÍ: CHTĚL BYCH UMĚT TO, CO UMÍ TEN VRAH ()
Fred Walton se v sequelu malinko polepšil. Nová holka na hlídání (ale vrací se i staří známí z jedničky), nový vrah, který kupodivu ani jednou ve filmu nepoužije telefon, a podobné schéma. Úvodní dvacetiminutovka s konverzací přes dveře je ještě lepší než v originále a pátrání po vrahovi po letech není až tak strašné jako prve, hlavně proto, že vraha tentokrát poprvé uvidíme až dost pozdě, takže si zachovává tajemnost a většinu času pronásleduje tu samou (opět otravnou a nepříliš atraktivní) dívčinu. Žádná sláva to ale není a to ani na televizní film. ()
I když je to už poměrně dlouho, co jem tenhle filmeček viděla, pořád si na něj perfektně pamatuju. A to proto, že jsem skoro po celou dobu seděla uvězněná v křesle, celá vyklepaná, s napjatým očekáváním toho, co se ude dít dál...V podstatě je pro mě Zlý nenámý vzorem, jak by měl vypadat pořádný thriller: žádná řezničina, moře krve, ale budování napětí, psychický teror... rozhodně bych ale nechtěla být na místě oběti :-D ()
Reklama