Režie:
Emmanuel CourcolScénář:
Emmanuel CourcolKamera:
Yann MaritaudHudba:
Fred AvrilHrají:
Kad Merad, Marina Hands, Sofian Khammes, Pierre Lottin, Wabinlé Nabié, Laurent Stocker, Saïd Benchnafa, Lamine Cissokho, Patrick Pineau, Philippe Risler (více)Obsahy(1)
Příležitost vést divadelní workshop ve vězení přináší Etiennovi nejen práci, ale především překvapení, jaký talent u nesourodé skupiny vězňů nachází. Dobrosrdečný muž miluje herecké řemeslo, proč by nemohli na divadelních prknech stanout i oni? Hřejivé drama o píli, odhodlání a víře v ostatní i sebe sama, stejně jako o temných stránkách lidské duše, oživuje nesmrtelné dílo „Čekání na Godota“. (MFF Karlovy Vary)
(více)Videa (3)
Recenze (8)
Skutočný príbeh švédskeho herca a režiséra Jan Jönson z roku 1985 so sociálnym posolstvom a výborným záverom. Malý experiment aj o tom, ako sa môže správať človek, keď zavonia závan slobody. Film miestami dáva aj nádych drámy na úrovni Nedoknuteľní, ale na ňu nakoniec nedosiahne. ()
Tento "Superhit", alebo inak "Triumf", ma nebavil, no nie preto, že to vôbec nie je komédia (aj keď to vraj je komédia). Problém som mal hlavne so scenárom, následne so strihom (ktorý musel byť v súlade so scenárom) a vlastne aj s celou réžiou (herci boli ok). No keď pozerám na iné hodnotenia, tak ma napadá, že nejaký ďalší problém bol aj vo mne, no ja si fakt neviem pomôcť: dej filmu sa venuje z 25% súkromiu hlavnej postavy a zo 75% skúšaniu divadelnej hry. To je ako by sme pozerali na film vo filme, no popravde viac sa pozeráme na onú divadelnú hru, respektíve na skúšanie tej hry, čo pre mňa bolo ťažko tráviteľné, lebo tá je neznalcovi priblížená tak nesúdržne, nezaujímavo a chaoticky, že chudák divák z toho nemá okrem frustrácie nič. A ten absurdný koniec to celé už fakt zabil (myslím tým negatívne zabil), ale mne to už bolo jedno, ja som bol hlavne rád, že je tejto (sorry) blbosti koniec. 25%. ()
Takovy feel good film zkrizeny s typem Hallmark. Pribeh je ale uveritelny a ma dost co rict co se tyka svobody veznu a jejich resocializace. ()
Vtipné mi to nepripadalo a dramatická línia bola tiež slabá, keďže väčšinu filmu sa skúšala hra. Nejaký vývoj tam mal len hlavný hrdina, ktorý bol pre zmenu skôr nesympatický. Celkovo sa to dosť vlieklo a jediné, čo ma rozosmialo, boli fotky skutočných väzňov, podľa ktorý vznikol film. Namiesto piatich belochov obsadili multi kulti zmesku. Fakt prdel. 4/10. ()
Tohle Francouzi umí. Směs komiky a emocí, milé citlivé vyprávění motivované skutečným příběhem. Z závěru možná maličko až přílišné snažení tahat z diváků emoce, ale i tak pěkné podívání. ()
Reklama