Režie:
Danny BoyleScénář:
John HodgeKamera:
Brian TufanoHrají:
Ewan McGregor, Ewen Bremner, Jonny Lee Miller, Kevin McKidd, Robert Carlyle, Kelly Macdonald, Peter Mullan, James Cosmo, Eileen Nicholas, Susan Vidler (více)VOD (3)
Obsahy(2)
MARK RENTON je hrdina naší doby. Není hlupák, není s ním nuda, jen je někdy trochu pobledlý a jindy úplně mimo. Film TRAINSPOTTING, který se odehrává v Edinburghu, ve městě, které je vším, jen ne městem snů, vypráví příběh Marka a jeho kamarádů – zkrachovalců, lhářů, psychopatů, zlodějů a feťáků, kteří nenávratně míří vstříc sebezničení. Jediný Mark najde dost síly, aby svému osudu unikl. Pak si ale znovu položí otázku: „Chci si opravdu vybrat život?" (Bontonfilm)
(více)Videa (3)
Recenze (1 305)
Kdo potřebuje důvody, když má heroin. Tak tohle byl opravdu… jedním slovem kult, dvěma slovy Ewan McGregor. (To mi připomíná, kde k sakru je nějaká ta nominace na Oscara?!) Ještě donedávna jsem si myslel, že lepší film o drogové tématice, než je Requiem za sen, zřejmě neuvidím, ale pak jsem si sehnal tohle! Film se rozběhne a vy běžíte s ním a nezastavíte se až do konce. Opravdu neskutečné tempo. Opravdu vynikající hudba. A neskutečný Ewan. Není, co říct víc, to se musí prožít s nimi. (A to říkám jako člověk, který s tímhle nikdy nepřišel do kontaktu a který doufá, že i nikdy nepřijde.) ()
Tři... A nebýt Ewana McGregora a Roberta Carlyla, ubral bych ještě jednu hvězdičku. Trainspotting jsem dlouho odkládal a zřejmě jsem věděl proč. Dodnes mi unikal a o nic extrovního jsem nepřicházel. Soundtrack (respektive těch pár snesitelných skladeb) si můžu poslechnout samostatně, a příběh o partě feťáků, jejichž příhody a hlášky připadají spoustě mých známých (podobně jako u tuzemských Samotářů) vtipné a praštěné, ale mně se prostě zdají hloupé, milerád oželím. Mělký hrob nepřekonán. ()
Stydím se, že takovouhle legendu jsem viděl až tak stár. Film je slavný hlavně díky hudbě, Underworld k němu totiž tenkrát složili skladbu, která se neohrála ani v dnešní době. Předběhla dobu v hudební branži stejně, jako to zvládl se vší počestností i samotný film. Neřikám, že by o drogách nějaký ten film už před ním nebyl. Jasně, že jo, ale natočit film o drogách, vzít ho s nadhledem, ukázat divákovi pravou tvář feťáka, uvrhnout ho do feťáckých stavů a topit ho emocemi z desetiny tak vražednými, jako skutečný feťák prožívá, a to vše zaobalené do ironického humoru, to prostě dokázali akorát tak Angličani, a dokázali to skutečně precizně. Jen mně na tom filmu vadilo, že občas to s tou kvalitou skutečně přehnali. Pár scén na to, jak se film tváří nevinně, dokázaly otevřít držku dokořán. S tím, že ani Born Slippy by jí nezavřelo. A tak i když je tenhle film kultovní až k prasknutí, pro mě to plný počet určitě nebude. Ale pro Born Slippy si místečko najdu vždycky. ()
Dannyho Boylea v roce 1996 čekal nelehký úkol. Kniha Trainspotting scenáristy Irvina Welshe byla už před premiérou snímku označovaná jako kniha, kterou prostě nejde za žádných podmínek přenést do filmové podoby. Především kvůli tomu, že kniha samotná je osobitá v tom, že je v podstatě složena z myšlenek hlavních hrdinů a děj knihy se ubíhá právě ve směru myšlenek jejich protagonistů. V té době ještě pořádně neproslavenému Dannymu Boyleovi kdokoliv mohl říct, že jen blázen by se tuhle knihu pokusil zpracovat do funkčního filmového tvaru. A víte co? Ten britský šikula to tehdy dokázal, proslavil kromě sebe i Ewana McGregora a především vytvořil jeden z nejvíce ikonických britských filmů všech dob. Osobně mi trvalo, než jsem k Trainspottingu vlastně navázal pořádný vztah. Do velké míry jde totiž i tak trochu o nepříjemnou podívanou a jeden z nejsilnějších zážitků, který pojednává o drogové závislosti. Hlavní hrdinové Trainspottingu jsou naprostý hovada a jediný smysl jejich života je prostě dostat další dávku. A filmový Trainspotting si rozhodně nebere servítky a drogovou závislost prodává v tom nejhorším světle, kdy se to navíc neobejde bez něčí úplně zbytečné smrti. Film samotný ale v podstatě o drogách není. Jde o nahlédnutí skupiny složitých přátel na život, který se jim pomalu čím dál tím více rozpadá pod rukami díky závislosti, která jim ale naopak uvědomění si pomalého padání do hlubšího dna nedovolí. Trainspotting je kromě filmu o drogách tak především film o rezignaci nejen ke všem kolem, ale v podstatě i k sobě samému. A o to víc je ta rezignace na místě, když jste chudý a žijete ve městě jako Edinburgh. A přesto jsou hlavní hrdinové pořád vlastně mladí a plní ideálů, přesto ale nejspíš vlastně pořádně furt nepochopili pravý smysl života a zrovna u nich člověk začíná pochybovat o tom, že ho někdy skutečně naleznou. Příběh Trainspottingu je v podstatě slepencem epizodek života Rentona a jeho přátel, přičemž scénář Johna Hodge neadaptoval veškeré kapitoly, přesto se ovšem divák nemusí bát vykastrované verze. Trainspotting je fungující černá komedie, zároveň ale závislost na drogách prodává v jednom z nejhorších světel v dějinách kinematografie, především v rámci jedné tripové sekvence v ložnici. Jen málokterý film dokáže prodat závislost na heroinu tak skvěle. A s takovou energií. Boyleův Trainspotting má neskutečný náboj. I díky tomu, že trvá pouze hodinu a půl má naprosto výtečné tempo, kdy se skutečně daří složitou knihovou předlohou převést do slušné filmové podoby. Pochopitelně tu musí dojít na vnitřní monology, ty ale v případě Trainspottingu fungují parádně a skutečně se jim daří postavy a události kolem nich ještě více prodat. Celé je to sice sled různých historek hlavní party, dohromady to ale celé tvoří ucelený celek, kdy veškerý vývoj postav i gradace příběhu funguje skvěle. A především to má šikovného Boylea. Toho šikovného Boylea, který si umí hrát s vizuálem, umí vézt vyprávění i samotné postavy a především má očividně vizi, jak přesně komplikovanou předlohu Welshe zpracovat. Zkoušení různých tipů záběrů, ideálně zvolená hudební dramaturgie i vnitřní monology, které nepůsobí, že jsou přítomné pouze kvůli nedůvěře v inteligenci diváka. Boyle má již od 90. let neskutečný tvůrčí styl a už 30 let v kuse dokáže výtečně přeskakovat mezi žánry a to i v rámci jediného filmu. Trainspotting tak skutečně funguje jako černá komedie i sociální drama a naprostým právem šlo v době uvedení o jeden z těch filmů, kterým byla odkojena jedna vyrůstající generace a pro mnohé z nich se navíc Trainspotting stal i definičním filmem. I díky ikonickým hereckým výkonům. Průlomová role Ewana McGregora, kdy v rámci věrného ztvárnění Rentona McGregor nastudoval crack a heroin do nejmenších detailů, setkával se s klienty odvykací kůry a také se naučil, jak uvařit heroin. Dokonce chtěl zajít tak daleko, že heroin sám vyzkouší, nakonec ale od tohohle nápadu opustil. A přesto mu tu trosku člověk prostě věří. McGregor v Trainspottingu předvedl tak úžasný výkon, že mu naprostým právem nakopl kariéru. Jeho vhodný skotský akcent, uvěřitelné ztvárnění závislé trosky a především závěrečná část filmu, která Rentona dovede k solidnímu závěru. McGregorův Renton přitom není vyložený dobrák, sympatickým ztvárněním McGregora si k němu ale divák nachází poznatelně lepší cestu. A krom McGregora tu jsou pochopitelně další - Ewan Bremner jako ikonický Spud nebo Robert Carlyle jako ještě o poznání více ikonický Franco. Velmi fajn Johnny Lee Miler jako Sick Boy a Kevin McKidd jako Tommy. A také tehdy teprve 19-letá Kelly Macdonald jako věrohodně ztvárněná 14-letá Diane. Tahle herecká skvadra byla prostě v roce 1996 naprosto výtečná a jestli Trainspotting 2 v roce 2017 díky něčemu fungoval, byl to právě alespoň návrat výtečných herců do jejich ikonických rolích. Trainspotting je ve finiši možná jeden z nejvíce zásadních (nejen) britských filmů 90. let, který obtížně zpracovatelnou předlohu převedl do velmi vydařené filmové podoby. Někde uprostřed jí možná trošku dochází dech před návratem na ty správné koleje, jinak jde ale o výtečně natočenou podívanou, která je navíc doprovázena výtečnými hereckými výkony. Nejen stylová, ale neskutečně přesahová podívaná, co o vám o životě řekne víc, než náhodný Franta z Prostějova...... () (méně) (více)
Dopředu bych chtěla všem divákům doporučit, aby film zhlédli v originálním znění a nikoliv s českým dabingem. Naštěstí jsem jej vůbec neslyšela, ale obsazení Pavla Vondry, který namluvil Ewana, mi postačilo k tomu, abych se ihned rozhodla se dabingu vyhnout obloukem. A díky za to! Skotskému přízvuku se nic nevyrovná a v tomto filmu je ho bohatě. Trainspotting je bizarní, šílené, místy nechutné, jinak celkově však zcela originální dílo zcela právem zasluhující status "Kultovní." Svým zpracováním sociálních problémů a zejména pozice jednotlivce pod nátlakem okolí a celé společnosti v tom, co konzervativní společnost jako celek se všemi svými konvencemi, zásadami a nepsanými pravidly představuje, mi film připomínal něco mezi Klubem rváčů a Sbal prachy a vypadni. A Ewanovy proslovy mi připomínaly ty, které pronášela osoba jménem Tyler Durden:) Na jednu stranu se lidi starají a mluví o tom, po čem jim je, kurva, hovno (pardon:) a na tu druhou zaujímají v podstatě vůči starostem či osobnosti jednotlivce naprostý nezájem a lhostejnost. Prostě všechno jenom kecy, drby, ukazování a nic jiného. A ještě ta "pozice ve společnosti." Tse! Raději budu jako samotář, podivín, asociál či "Loser" stát bokem, mimo to bahno, než být jeho součástí. Při závěrečné scéně podpořené dokonalým songem "Born Slippy", na nějž jsme kdysi dávno, v dobách, kdy jsem neznala ani Trainspotting, ani Dannyho Boylea, pařili na místní diskotéce, mě parádně mrazilo. Nikdy jsem nezkusila žádnou drogu, trávu, nic, možná to je taky důvod, proč se mi podobné filmy líbí. "Choose life. Choose a job. Choose a career. Choose a family. Choose a fucking big television, Choose washing machines, cars, compact disc players, and electrical tin can openers. Choose good health... I chose not to choose life: I chose something else. And the reasons? There are no reasons. Who needs reasons when you've got heroin?" ()
Galerie (161)
Zajímavosti (71)
- Jako poslední se na film do kina vypravili diváci v Estonsku, kam se Trainspotting dostal až po 2 a půl letech od svého prvního uvedení ve Velké Británii dne 23. 2. 1996. (Devitka)
- Na konci filmu, při odložení peněz do trezoru pro kamaráda, jsou při výběru kamarádem peníze v jiné pozici a jinak uspořádané. (Urbifous)
- Fotbalový tým ukázaný během úvodních titulků je Calton Athletic Club, který ve skutečnosti sestává z odborníků na závislosti. Ti byli hlavními poradci filmařů. (Morien)
Reklama