Scénář:
Leonid PopovHudba:
Alexandr ZacepinHrají:
Georgij Vicin, Nikolaj Gricenko, Oleg Dal, Pjotr Abašejev, O. Ajnazarov, Murad Alijev, Sergej Dvoreckij, Vladislav Dvoržeckij, Oleg Anofrijev (více)Obsahy(1)
Čtyři muži, čtyři rozdílné povahy, čtyři zcela odlišné pohnutky. Cíl je ale jeden jediný, nalézt tajemnou zemi, nesoucí jméno cestovatele Sannikovova, kterou mnozí považují za plovoucí ostrov. Čtveřice se probíjí zmrzlou pustinou, když náhle objevuje v kraji věčného ledu údolí, jakousi oázu, kde panuje letní počasí. Idyla z objevení však netrvá dlouho, vztahy mezi příchozími z vnějšího světa a původním kmenem se brzy začnou nepříjemně vyostřovat.
Film byl natočen podle románu Vladimira Afanasjeviče Obručeva, který se řadil mezi nejvýznamnější sovětské geology a geografy. Tvůrci však také některé pasáže použili z nejslavnějšího románu Leonida Dmitrijeviče Platova, který má podobnou dějovou linku.
(Robbi)
Recenze (14)
„Ztracený svět“ od Arthura Conana Doyla, „Cesta do středu země“ od Julese Verna a „Sannikova země“ od Vladimira Obruceva mají jedno společné. Dobrodružnou výpravu do neznámých kout světa, o kterých se jen myslelo, že existují. Tento sovětský snímek si vzal na paškál Obruceva, a jak je možno vidět, od těch dvou se skutečně liší pouze místem onoho neznámého světa. Tentokrát je to hluboko za polárním kruhem. V době uvedení, kdy byla politicky zabráněna distribuce takovýchto filmů ze západu, byl snímek bezkonkurenčně úžasný a i v československých kinech hojně navštěvovaný. V dnešní době už je ten pohled přece jen krapet jiný. Příběh je značně zkrácený a i přes výhled přijatelné výpravy atmosféricky málo dobrodružně napínavý a vůbec nějak konfliktní. Pravěká zvířata, jako třeba mamuti, jsou vynechána úplně. Těžko říct, jestli úmyslně právě kvůli podobnosti výše zmíněných příběhů a nebo kvůli rozpočtu. Nejvíce paradoxní je napodobení západoněmeckých mayovek či východoněmeckých indiánek z Gojko Mitičem. Lidé v Sannikonově zemi skutečně více připomínají indiány než domorodce a onu zmíněnou německou tvorbu připomenou scenérie s výhledem na jezero. Pro děti a mládež je ale snímek vhodný, a to i bez znalosti literární předlohy. Jen už v dnešní rychlé době přece jen poněkud nudný. Dramatizace, napětí, akce, a další věci hodné dobrodružství tady aby divák pohledal. „Člověče, člověče, proč nesedíš doma.“ Pro filmové fanoušky snímek tedy už jen spíše z historického filmového hlediska. Doyle a Verne naopak budou i nadále vyhledávaní. P. S. Lezení po venkovní zdi kostela bez jištění od země až k věži se zavázanýma očima se ale zase jen tak nevidí. ()
To už je doba co jsem to viděl. Čtyři hvězdy z nostalgie. Z dněšního pohledu bych ubral. Přece jen je víc možností srovnávat. Ale filmy s takovouto tematikou mne táhnou pořád. Objevovat někde nějakou ztracenou civilizaci nebo jen málý národ jako v tomto případě, to můžu sledovat i dnes. Rád při tom slevím něco na kvalitě. ()
Až po ty indiány výborný. Přemýšlím, jak asi znělo zadání z ÚV: Natočte něco dobrodružnýho, kde budeme první, budou nás oslavovat jako hrdiny a staneme se spasiteli.... Vrstvení dvou syžetových modelů REKRUTOVÁNÍ POSÁDKY NA LOĎ a VÝPRAVA DO ZEMĚ LEDU, kde objevíme předchozí neúspěšné dobrodruhy pěkně permafrostně mumifikované, funguje znamenitě. Jenomže třetí vrstva stejně kvalitní nepřišla, místo toho se scenáristé rozhodli pro sovětské dobývání primitivních národů (tušíte správně, zahrát si na bílého muže na divokém západě a ukázat světu, že nejsou takovými barbary, jako Američani - to je jasný politický podtext- a ten zkurvil celej film) a natočili si svou východní verzi Vinnetoua, jenom s mongoloidními herci, s návrhem na muzikálový přesah v zádech (patrně taky zadání ÚV) a v realizovaném castingu na nový muzikál Michala Davida (ach jo, toho šamana měli hned na začátku vykostit, protože se z toho stala fraška). Tahle část je vyloženě hloupá, nemá na čem stavět, kromě tolikrát omleté zápletky "jeden indián je svině a nedrží slovo".Tvůrcům nechybí ani smysl pro napětí, vždyť ve scéně padající mříži věže jsem se chytil bezděky nejbližší pevné věci. Cesta pustinou je skvělá, parádní jsou i záběry ze země kouře (natáčelo se mimo jiné na Kamčatce). ()
V rámci povinnej návštevy kina zo základnej školy sme ako trieda šli -ako inak-na film made in ZSSR.Spočiatku sme sa tešili,že sa ulejeme zo školy pretože na 90% filmy zo ZSSR boli vojnové a toho sme boli ozaj presýtení.Aké prekvapenie,že šlo o akýsi návrat do minulosti - nie vojnový,nie psychologický,nie o pionieroch,ale sci-fi na sovietsky spôsob.Boli sme nadšení -ja asi najviac šiel som ešte raz -dobrovoľne na tento film.Rád by som si ho pozrel znovu.Žiaľ…..nie je možnosť.Dávam tri hviezdy slušný priemer-hodnotím ako dosť filmov na základe môjho "zostatkového dojmu" čo vo mne film doteraz evokuje.Presný obsah neviem- expedícia objavila neajkú zabudnutú "indiánsku kultúru"…. - koniec neviem,ale nebol som ním extra nadšený. ()
Viděl jako dítě a líbilo, film se dá sehnat ale nejsou titulky...byl i dabován... V české znění: Alfred Strejček - Vladislav Dvoržeckij (Iljin), Ferdinand Krůta - Georgij Vicin (Ignatij), Petr Oliva, Jan Faltýnek, Miloš Zavřel, Jan Pohan, Bohumil Bezouška, Jiří Pick, Ladislav Krečmer, Consuela Morávková, Lucie Němečková, M.Březová, Josef Patočka (Trifon Stěpanovič) a další. ()
Galerie (9)
Zajímavosti (1)
- V roce 1811 oznámil ruský lovec kožešin Jakov Sannikov, že viděl severně od Novosibiřských ostrovů vysoký horský hřeben. Tzv. Sannikovovu zemi se snažili, mezi dalšími, najít Eduard Vasiljevič Toll a Fridtjof Nansen, ovšem bezvýsledně. Ruský spisovatel Vladimir Afanasjevič Obručev napsal vědeckofantastický román „Země Sannikovova“ o arktickém ostrově, kde díky horkým pramenům panuje příjemné klima a zachovali se tam pravěcí lidé i dávno vyhynulá zvířata. (Zdroj: Wikipedia.cz)
Reklama