Režie:
Ondřej TrojanKamera:
Asen ŠopovHudba:
Jiří KřivkaHrají:
Václav Chalupa, Ulrika Kotajná, Ladislav Brothánek, Jan Procházka, Radek Říha, Jiří Strach, Jitka Andělová, Aňa Geislerová, Martin Janouš (více)Obsahy(1)
Ještě ani ne osmnáctiletý Ondra přijede se svým kamarádem Markem na pionýrský tábor. Ondra si slibuje, že právě tady přijde konečně o své panictví. Marek se tam vloni seznámil se svou zdravotnicí Vendulkou a to je důkaz, že pionýrský tábor je pro sexuální začátky tím pravým místem. Už seznámení s vedením tábora je pro Ondru velkým zážitkem. Tábor vede svérázný Bizon, který má k ruce několik vedoucích, zdravotnici Vendulku a táborovou uklízečku. A tak Ondra během následujících dvaceti dnů zažije šmírování ve sprchách, sundávání vlajky ze stožáru, zapalování ohně či táborovou diskotéku. Marek po hádce s Vendulkou z tábora odjede, a tak má Ondra volné pole působnosti. Tou pravou, která by ho mohla připravit o panictví, je právě Vendulka. Jenže o ni stojí i jiní, a tak má Ondra co dělat, aby se prosadil. Jeho situaci komplikuje i dívka Lucie, která se právě do něj beznadějně zamilovala... (TV Nova)
(více)Recenze (317)
Pionýrské tábory jsem ani historicky zažít nemohl, ale vatrínám, věšení vlajek a večerníkám ani společným sprchám jsem ani tak nikdy nepropadl. Tím pádem mě zkarikaturování a zesměšnění některých klasických táborových prvků občas určitě pobavilo, a veřím, že ten kdo pamatuje ještě Pionýry se bude bavit ještě lépe. Jde o celkem zábavou hříčku, ovlivněnou a zpracovanou hodně stylizovanou poetikou a la Divadlo Sklep. Pokud si zvyknete na velmi svéraznou formu, tak se se sem tam určitě pobavíte. Navíc tady začali čtyři důležití tvůrci budoucí porevoluční české kinematografie (Jarchovský, Hřebejk, Trojan, Geislerová.)Ale skoro dvě hodiny stylizovanou skečů tábora s (povětšinou) neherci s přehlídkou karikaturou bez hutnější dějové línie na mě byly trochu moc. Některá místa trochu působily jako nudná vata, která se vypaří rychle nebo jsou jenom obměnou předtím viděného. ()
Panečku to byl opruz. U herců mi přišlo, že jsou snad špatně předabovaný. Zasmát se nebylo čemu, snad jen k pousmání byly nošený hadry a všeobecně ta táborová zábava. Při scéně s asi pětiminutovým pochodem za hrozně debilní hudby jsem se rozhodl, že na konec filmu přeskáču díky magickému posouvátku. Uf, díky němu byl aspoň ke konci film zajímavý :) ()
"Pionýři, pionýři, malované děti, když je kopneš do pr**le, jako šipka letí." - Co toto? LeGRační říkanka k táborovému ohni; co jiného? Proč toto zde? Alespoň máte, milé dětičky, co pět - v mezidobí mezi šmírováním ve sprchách, dálkovými pochody do nikam, hraním flašky (šest košil to jistí), diskoškou, vyvoláváním duchů (myslím seanci, vy trapní puboši!) a koupáním se v rybníce za mlhou hustou tak, že by se dala krájet -, dokola (via orgiastický Slunovrat), dohola či dohola dokola, fantazii se meze nekladou. Jen se přitom, pěkně prosím, nekopejte do zadniček (jelikož jste se ještě neseznámili s poezií Honzy Krejcarové, nemůžete tušit, že do zadku to bolí) - myšleno tedy vzájemně, kolektivně, rituálně; fakt to za to nestojí. Chcete-li zjistit, jak vypadá šipka v letu (kdo by nechtěl; ještě to nevíte, ale strašně po tom toužíte), obětujte ze svého středu, resp. ze všech myslitelných středů Jirku Stracha! 75% ()
Každý film spojený s Divadlem Sklep na mě vždycky působí z větší části jako amatérská záležitost, ale tak nějak zvrhle mě to baví. Tady to už některé herecké výkony zahnaly až do extrému, ale kdo film viděl, musí uznat, že empatický romantik a poeta Bob by byl naprosto nenahraditelným elementem. Kromě Boba mě naprosto dostával ještě démonický Saďour Jiřího Stracha, jeho suché komentáře táborových činností byly dokonalé. U výletu jsem málem už i já padl vysílením, ale celou sáhodlouhou pasáž zachránil parádní závěr s pohraničníky a souškou. Snímek trpí mnohými bolestmi, přesto mu původní čtyři kousky ponechám, páč jsem se opět bavil. HU!! ()
Atmosféru pionýrských táborů jsem už nezažil, i proto jsem se rozhodl pustit si tuto prapodivnou absurdní komedii, která ji údajně vystihuje a je na ní založena. Samotné prostředí nemohu posoudit. Obsahuje celou řadu skvělých hlášek i scén (hu! hu! hu!), ty se ale utápí v dost zmateném scénáři. Vím, že příšerné neherecké výkony (s výjimkou Stracha) jsou tu záměr, ale stejně mně štvou. Atmosféru to možná zachycuje, ale jinak je to prostě průměrná komedie bez větší zajímavosti. - Koukej to přinýst. - A co kouzelný slovíčko? - ŠVIHEJ! ()
Galerie (3)
Photo © Filmové studio Barrandov
![Pějme píseň dohola - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/158/126/158126510_a62ba5.jpg)
Zajímavosti (13)
- Píseň, kterou zpívá Bob u táborového ohně, se jmenuje "Tramp" a v originále ji nazpívali Brontosauři (resp. Jan Nedvěd). (mi-ib)
- Scénárista Jan Hřebejk řadí Pějme píseň dohola mezi své oblíbené filmy, protože je podle něho „trapný a ošklivý.“ (Šéfik)
- Při příjezdu do tábora je na autě přítele Veroniky značka AM-96-66. Když opět ke konci filmu přijíždí, tak se značka změní na OSB-02-56. (DexMASTER094)
Reklama