Režie:
Ondřej TrojanScénář:
Petr JarchovskýKamera:
Asen ŠopovHudba:
Petr OstrouchovHrají:
Aňa Geislerová, György Cserhalmi, Jaroslava Adamová, Miroslav Donutil, Jaroslav Dušek, Iva Bittová, Ivan Trojan, Jan Hrušínský, Anna Věrtelářová (více)Obsahy(2)
Příběh o lásce a také osudovém setkání dvou odlišných povah je zasazen do období 2. světové války. Hlavní hrdinka, nedostudovaná lékařka (A. Geislerová), je nucena kvůli ilegální činnosti svého přítele opustit město a skrýt se před okupanty ve vysokohorské vsi. Tam nalézá útočiště v chalupě zemitého Jozy (G. Cserhalmi) a po počáteční nedůvěře se mezi nimi vytváří upřímný, později milostný vztah. Eliška poznává i tvrdý život lidí v tomto Bohem zapomenutém místě, kde lidé dokáží být milí i krutí stejně jako příroda kolem nich. Zažívá tu vesnické rituály, setkání s partyzány a ruskými vojáky i konec hrozné války… Film, který je připomínkou květnových událostí roku 1945, vznikl podle stejnojmenného povídkového souboru Květy Legátové a podle scénáře Petra Jarchovského, režii měl Ondřej Trojan. (Česká televize)
(více)Recenze (578)
Pro mě osobně překvapivě skvělý film. Čekal jsem nudu, patos a dostalo se mi poměrně svižného díla, který ani chvíli nenudil. ()
Zvlastni, ze pres tu zdanlive neunosnou stopaz se film zda byt prilis kratkym. Ondrej Trojan pusobi velmi sebevedomym dojmem a zrucne nas provazi az k samotnemu konci teto venkovske tragedie, ktery je ale vsem jasny v podstate jiz od zacatku. Geislerova predvadi opet skvely vykon, nicmene velkou pochvalu zaslouzi hlavne predstavitel Jozi, Madar György Cserhalmi, ktery dokazuje, ze i beze slov se da rici hodne. ()
Povedený český film, který určitě patří k tomu nejlepšímu co se za poslední roky v naší kinematografii objevilo. Působivé herecké výkony v hlavních i vedlejších rolích, nádherná kamera a silný příběh!!! Jen možná chvílemi trochu nuda.. ()
Krásný příběh se skrytou válečnou tématikou. Pan TROJAN to přesně trefil, jak to ve válce chodilo, aby lidé přežili. Aňa GEISLEROVÁ je pro mě česká hvězda s obrovským talentem, která má neoddiskutovatelné charisma. Myslím, že velmi brzy po ni sáhne Hollywood, pokud se tak už nestalo. ()
Láska nepozná hranice. Vojna nikoho neobchádza. Smrť nikoho nešetrí. Dedina vie byť nežná ale aj krutá. Príroda býva v oblastiach pánu Bohu za chrbtom nádherná. Alkohol je dobrý sluha ale zlý pán. Peter je spokojný- 8/10. ()
Od válečných filmů málakdy čekám kdovíjak pamětihodný zážitek, ale snad i díky skeptickému přístupu mi nakonec často učarují. A po zklamání ze Shindlerova seznamu nemohl přijít lepší lék než právě Želary. Ženský pohled na celou problematiku dává tomuto filmu unikátní atmosféru a zápletce (jestli se tomuto souboru povídak tak dá říct) neuvěřitelnou sílu. To vše představeno skvělými herci a režií, která možná nesedne každému, ale díky které jsem se snad ani na vteřinu u filmu nenudil. ()
Jsem rozčarován a rozhořčen. To že je ten vynikající, unikátní opus české kinematografie??? Rád bych zmínil alespoň jeden aspekt, který by si zasloužil na nálepku "nadstandardní". Celá kostra je zoufale standardní, jen sem tam se mihne drobná jiskřička. Obrovsky mne zklamali herci - a to tady máme výkvět české scény. Chápu, že dialogy jsou toporné a umělé (laškování v posteli "udusím tě"), ale sledovat třeba poslední rozhovor Hrušínského a Geislerové nebo pitvoření se porodní báby bylo doslova bolestivou zkušeností. Čím víc se to tváří jako epický příběh o lásce a oběti, tím větší pocit trapnosti na mě doléhal. Při závěrečné scéně jsem odvrátil zrak od obrazovky. Au. ()
Excelentní a hodně autenticky vyhlížející drama z období protektorátu , které je obdařeno vynikající atmosférou té doby , podpořeno skvělými hereckými výkony hlavních protagonistů v čele s Aňou Geislerovou a v neposlední řadě výborným scénářem. Výtku mám snad jen k mírně přetažené stopáži , jinak jsem byl velmi spokojen. Film: 89% ()
Nádherná příroda, sympatické herecké výkony, strhující příběh. Jeden z nejlepších porevolučních snímků. ()
Dramata odehrávající se na pozadí 2. světové války mají něco do sebe. Jsou to příběhy, které dokážou diváka dostat a ždímat jeho emoce do poslední kapičky. Takových příběhů jsem viděla a četla obrovské množství. Ten to patří k těm lepším. Herecké obsazení filmu prospělo a přispělo velkou měrou k jeho úspěchu. Knihu Květy Legátové, která posloužila jako předloha, jsem nečetla. Nemohu tedy posoudit, co bylo lepší. ()
Slabý odvar knižní předlohy. ()
Legátová byla sezónní objev, žádná velká literátka. Beletrizující sběratelka folklóru. Což je patrné na prostinké dramatické stavbě. Zejména závěr je doslova milosrdný; jakýkoli jiný by byl vším jiným než hezoučkým dojákem. --- Na druhou stranu jako historický obraz film (a Legátové povídky) celkem beru. Jmenovitě vítězné orgie ruských partyzánů pokládám za věrohodné. ()
Želary by mohly být mnohem mnohem lepším filmem, než jsou. Bohužel mají v sobě pár prvků, které ho oškubávají ze zdánlivě bohatě vyšívaného kabátku. Nevěrohodnost charakterů a jejich počínání, ale i dobového ztvárnění, v němž se děj odehrává. Strojovost v dialozích a v jednání víceméně všech postav. Klišé a patos. Otřesné postsynchrony nejen zahraničních herců. I přes to všechno hodnotím kladněji, ale mám přivřené obě oči. ()
Poslední dobou narážím neustále na jeden problém, filmy na které se dívám se mi totiž zdají tak trochu půlené, tedy bývám okouzlena první částí a ta druhá se najednou promění ve zcela něco jiného a vyvede mě ihned z omylu. To je i případ Želar. První polovina filmu totiž začala jako slušné drama a já neustále čekala na nějakou skutečně dramatickou scénu, nějakou katastrofu, která v podobných filmech musí nevyhnutelně přijít.Jenže film na konci ztratil nejen spád, ale i pointu a začal být poněkud zmatený. Všechno to střílení vyvolalo v mé hlavě poněkud chaos a Jozova smrt ve finále mě tím pádem pak vůbec nazasáhla, spíš jsem jen dumala nad tím, jak mohl se svým zraněním dojít tak daleko.Škoda, nebýt toho konce, hodnotila bych určitě větším počtem hvězdiček, takhle se však Želary staly jen průměrným filmem. ()
Mrazivé drama z konce války, kterému neškodí ani solidní délka. Výborné herecké výkony i méně známých herců, stylová kamera a padnoucí hudba. Film, o kterém se vyplatí přemýšlet. ()
Želery jsou kvalitním čekým snímkem, o tom není pochyb. V době, kdy nám náš filmový průmysl neservíruje dobré filmy jak na běžícím páse, nás tyto vyjímky o to víc dokážou zaujmout. Film se odehrává za druhé světové války v beskydské vesničce Želary, kde je nucena přebývat městská dívka s místními lidmi. Krásně je tu vidět ten kontrast mezi městem a venkovem, ale co mě naprosto uchvátilo, byl dokonale zpracován právě život v podhorské vesnici. Jejich chování, tradice, způsob života, bydlení a spousty dalších faktorů. Toto se tvůrcům povedlo a toto podle mě celý film vyzdvihává kvalitativně. Navíc jak známý, tak neznámý herci předvedli vynikající výkony a duo Geislerová a Cserhalmi (sakra já to ani nemůžu napsat) dokázali, že jako filmový pár k sobě krásně pasovali. Dal bych i plný počet, ale prostě na tak propagovaný a tak uznávaný film mi to místami přišlo až jako televizně udělané. A to mi zde trošičku vadilo. Jinak ale žádná výtka. ()
Tentokrát oproti zvyklostem nepíšu vlastní komentář, protože skoro slovo od slova souhlasím s příspěvkem Tsunami_X. Jen o jednu hvězdičku dávám méně hlavně kvůli dvěma výtkám - zaprvé pocházím z téhož moravského regionu a sledovat houf Pražáků, jak se potí při snaze o správný dialekt, pro mě bylo hrozně rušivé (copak tady na severní Moravě nemáme dost herců sakra? Navíc dabing maďarského herce - mimochodem výborného - taky zrovna nepřispíval k autentičnosti.). A taky si myslím, že to filmaři přepískli s barevností, protože kýčovitě zelené horské scenérie vypadají jak z krepového papíru. ()
Nejdřív jsem četl knihu, pak jsem viděl film. Zklamal mě. Zatímco kniha přináší v ich-formě úžasný niterný prožitek autorky, film v er-formě ukazuje divákovi něco, čemu nemůže rozumět. Schází onen vnitřní monolog hlavní hrdinky, který by citovou proměnu umocnil. Obrat citů k Jozovi kniha líčí zcela pochopitelně a přirozeně, ve filmu je to najednou, zničehonic a nepochopitelně. A ten závěr? Tím filmaři úplně zazdili vyznění knihy, protože ho brutálně změnili. Takže celkově spíš zklamání. ()
Asi jeden z nejvýpravnějších českých filmů, který jsem kdy viděla. Po většinu stopáže jsem ho ale řadila do skupinky oněch "dokonalých" snímků, které ze mě neumí vyždímat emoce. To se naštěstí změnilo v poslední třetině, a tak jsem nakonec byla i malinko dojatá. V této herecké poloze mě navíc Aňa neiritovala jako jindy, přesto mě více zajímaly osudy vedlejších postav. Pěkné, ale na časté opakování to nevidím. ()
Ten konec byl jak z VESNICE! ()
Reklama