Režie:
François TruffautKamera:
Raoul CoutardHudba:
Bernard HerrmannHrají:
Jeanne Moreau, Michel Bouquet, Jean-Claude Brialy, Charles Denner, Claude Rich, Michael Lonsdale, Alexandra Stewart, Paul Pavel, Luce Fabiole (více)Obsahy(1)
Nevěsta byla v černém je první Truffautův "černý" film. Scénář napsal spolu s Jeanem-Louisem Richardem podle knihy Williama Irishe zrovna v době, kdy psal svou knihu rozhovorů s Alfredem Hitchcockem. Osudová náhoda svede dohromady pětici mužů a jeden novomanželský pár. Ve chvíli, kdy manželé vycházejí z kostela, si v blízkém domě hraje pětice mužů s ostře nabitou zbraní. Nechtěně vystřelená kulka udělala rázem z nevěsty vdovu. V ten den se nevěsta z bílých šatů převlékla rovnou do černého. Jediné, co ji od této chvíle na světě zajímá, je pomsta. Pět mužů postupně umírá zvláštním, rafinovaným způsobem daným jejich charaktery a prostředím, ve kterém žijí. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (91)
Silne 4, Truffautovou inspiraciou bol dlhodobo Hitchcock, tuna ale nejde o vyslovenu inspiraciu Hitchom. Povedal bych, ze Truffauta hodne fascinovali noir filmy zo 40. a 50. rokov, z nevesty sa stala vystrelom vdova ..... a moze sa rozjet kvalitna filmarina. Ktorej Truffaut rozumel . 76 % ()
Jaj, tak mi poprvé Truffaut moc nesedl. Že se to nebere vážně a že je to hlavně černá komedie mi bylo jasné celkem rychle, protože ten příběh se skutečně moc vážně brát nedal. Jenže i tak jsem od toho čekal víc. Víc nápadů, víc vtipných scén, lepší atmosféru... Je pravda, že to negraduje zrovna špatně, natočené a zahrané to je solidně, pár dobrých nápadů to taky má, ale bavilo mě to spíš v jednotlivých scénách než jako celek. Kdybych to hodnotil maximálně objektivně, tak bych tu čtvrtou hvězdu bez problémů dal, protože to pořád je nadprůměr oproti spoustě jiným filmům, jenže zároveň s tím mám problém, protože nemám potřebu ten film kdy vidět znova. Ale tak aspoň jsem viděl (s největší pravděpodobností) předchůdce Rušného dne. To mi tehdy taky sedlo tak na půl, podobně jako tady, jenže když tak nad tím přemýšlím, Rušný den se mi líbil víc. A to je vlastně další důvod, proč tomu tu čtvrtou hvězdu nedám. 3* ()
Vôbec nejde o režisérovu prvú poctu filmu noir (ako tu viacerí píšu), v 1960 predsa v neprehliadnuteľne noirovom štýle naservíroval svojho Pianistu. Tu je pocta noiru predovšetkým naratívna (podľa Woolricha), pocta sa skladá predovšetkým Hitchcockovi. Jeanne Moreau je nádherná, chladná femme fatale s plejádou čiernych, bielych a čb kostýmov. Jej farebná symbolika ma veľmi bavila. Navyše, Herrmann neraz evokuje snové tóny z Vertiga. Za mňa veľká spokojnosť. ()
Už samotný Hitchcock jde trochu mimo mě, proto ani jeho francouzská obdoba ve mě nevzbudila větší zápal. Možná náladě filmu ubralo jeho colorování, ale i jinak mě jednotlivé vraždy ničím neohromily, nepodnitily k zájmu, ani nepřekvapily. Prostě se dějou a basta. ()
Zvláštní, ale film mě nechal strašlivě chladným. V 60. letech to jistě bylo svým způsobem originální dílo, ale dneska to na mě působilo strašně předvídatelně - a to natolik, že to nedovedu ocenit ani s ohledem na to, kdy to vzniklo. Navíc jsem si prostě nedokázal vytvořit vztah k hrdince a celá ta pomsta mi přišla zbytečná. Když to mám srovnat se Spielbergovým Mnichovem, kde se taky jedná o smyslu pomsty, tak to na člověka prostě působí o mnohem silněji a přestože komando zabíjí často taky lidi, kterých litujete, tak nějak to berete. Tady mi to ale prostě přišlo umělé. ()
Brilantní, tajemné s perfektním koncem... Jaenne Moreau válí a navíc je neodolatelná. ()
Nevěsta byla v černém, jemně odlehčený stylizovaný thriller, je chladnokrevně improvizovanou i posvátně vznešenou cestou osobní pomsty. Odstup a střídmost na jedné straně, na té druhé je pozorná drobnokresba lehkých rafinovaných tahů roztažených křídel prokletého anděla. Vnitřní kontroverze zjištění laškuje s bolestivým překvapením. Poklidná důstojnost nadhledu zvyšuje působivost ladných fines vítězících kroků. Základní motivace se odhaluje postupně a je druhořadá. Nevěsta byla v černém chce pobavit napětím se vznešenou a odhodlanou podobou žánrové zábavy. Truffautovská estetika odmítá potoky krve a s lehkostí se věnuje různým podobám konfrontace Nemesis se svým určeným cílem. Hlavní postavou ojediněle zarputilé cesty msty za osobním zadostiučiněním je Julie Kohler (šarmantní Jeanne Moreau, jako malá Elisabeth Rey), pavoučí žena z rozhodnutí osudu. Vynalézavě spřádá své sítě, vyčkává na nejpříhodnější okamžik a paralyzující kousnutí je povýšeno na uspokojující rozkoš, náhradou za neuskutečněný koitus. Vždy v jiné barvě a s možností přestavitelných rozměrů. Nezadržitelná cesta padlého anděla na sametových stehnech kolébá rozohněné hlavy k poslednímu spánku beze snů. Nejvíce prostoru z mužských postav dostává Fergus (zajímavý Charles Denner), úspěšný malíř a neúnavný obdivovatel ženských půvabů. Jeho trest má podobu koketně nedostupné bohyně Diany. Chtíč rozpaluje náruživost. Dostatek místa dostává také Corey (dobrý Michel Bouquet), osamělý starý mládenec. Neukojená žádostivost se stává jednoduchou pastí. Výraznou postavou je Clément Morane (příjemný Michael Lonsdale), ctihodný občan, zabývající se myšlenkou ke vstupu na politickou scénu. Důvěřivost, okouzlení a touha vzrušení ho uvěznila bez nádechu. Důležitou postavou je Corey (zajímavý Jean-Claude Brialy), zvědavý a neodbytný propojovací článek. Z dalších rolí: uhlazený a pohledný novomanžel v tajuplném pokušení Bliss (sympatický Claude Rich), hranu zákona překračující hrubián Delvaux (Daniel Boulanger), nekompromisně obviněná vychovatelka předškoláků slečna Becker (Alexandra Stewart), starostlivá Moraneho manželka (Sylvine Delannoy), rozkošně zmanipulovaný malý Moraneho synek Cookie (Christophe Bruno), odevzdaně povzbuzující Juliina matka (Luce Fabiole), spolehlivý vrátný Charlie (Jacques Robiolles), nenechavá posluhovačka (Jacqueline Gaillard), či v nenaplnění Juliin manžel David (Serge Rousseau, jako malý Jean-Pierre Rey). Nevěsta byla v černém pobaví elegantní noblesou, nepodbízí se, nesnaží se ohromit efektní laciností, ani pozérskou brutalitou. O své místo se uchází s vtipnou a stylovou ironií. Potěšující, zábavné. ()
26. Zlatý Glóbus za rok 1968 - nominace (1) - Nejlepší cizojazyčný film - Francie ()
Kill Bill??? ()
Tento film mám hodně rád. Je jiný, poprvé jsem ho viděl asi před patnácti lety a pak nedávno a pořád mě fascinuje. K tomu Jeanne Moreau, která podobné hraje jako nic (Slečna učitelka). Má lacinější zpracování, ale pro mě patří mezi absolutně nejoriginálnější v kinematografii. 5/5 ()
Napřed chtěla houpnout z okna ale pak si koupila notýsek, do něj si fontem minimálně 18 mm napsala jména a pak je začala vraždit. V polovině nám Truffaut vysvětlí proč a pak vraždy pokračují. Jenomže jednoho z notýsku jí seberou chlupatý a ona to nemá dodělané a tak... No nebýt v hlavní roli Jeanne Moreau, tahle dospělá holka to zahrála, když ji bylo 40, tak jsem zmáčknul OFF. Pořád má v sobě něco hezkého jak v NOCi s Mastroanim. Jinak film je zcela tuctový a zbytečný. ()
Pro mě to teda nebyl horor ve stylu Hitchcocka, jak vše dopadne se dalo vytušit docela brzy. Ale to nebylo vůbec na škodu. Způsob, jakým byl film natočen, atmosféra, hudba, vtažení do děje... tohle vše v tom správném poměru znamenalo, že mě film nadmíru chytnul. ()
Bezducho, ale hlavne veľmi zdĺhavo a mierne nudne na mňa zapôsobilo toto Truffautovo dielo. Niektoré logické medzery by sa dali pri filme prehliadnuť, ale v konečnom dôsledku, bez ohľadu na čokoľvek, zostala hlavná hrdinka v mojich očiach nepochopená, rovnako ako aj celý film a jeho vysoké hodnotenia. .. "Ktosi povedal, že nie sú optimisti ani pesimisti. Sú len hlupáci. Veselí a smutní." ()
Neuvěřitelný, neuvěřitelně pitomý scénář a diskutabilní hraní (potácení se) francouzských hereckých hvězd. Jeanne Moreau byla na tu roli příliš stará, pochybuju, že by z ní ti chlápci mohli být paf. Vražda v místnůstce pod schody blbá jak troky -- vždyť ten chlapík mohl ta dvířka zavřená na petličku tak snadno vyrazit! A zastřelit někoho z luku taky není tak snadné, je k tomu nutná zručnost, praxe a pořádná síla - mám s tím svou zkušenost, i když mířil jsem vždycky jen do terče :-). A poslední vražda ve věznici... Oni mají ve Francii jen tak společné věznice? Hitchcockovský pokus, ok. Ale chaboučký. A jestli měl být v celé té naivnosti záměr, pak je ta snaha marnou intelektuálštinou. Vertigo je taky naivní, ale tam to divák žere se vším všudy a pak má ještě tři dny závrať, kdykoli stoupá do schodů. ()
Nevěrohodné, hravé, neosobní, óda na Alfreda Hitchcocka, zábavně časované vyprávění, francouzsky pohotové v dialogu. ()
Film má dobré tempo, takže divák sa nemá kedy nudiť a vždy sa "teší" na to, akým spôsobom si hlavná hrdinka poradí s ďalším cieľom jej pomsty. Trochu mi vadila menšia chyba v scenári, kde nie je nijak vysvetlené, ako sa vlastne čierna nevesta dostala k zoznamu mien, ale keď som sa prestal nad tým zamýšľať, tak som si tie vraždy pekne užíval... A potešila aj výborná záverečná scéna, ktorá bola samozrejme jasná dopredu, ale aj tak dokonale uzavrela príbeh. ()
Nechápu tak vysoké hodnocení. Ten film je naprosto nudný a nezajímavý.Truffautovi filmy fakt nechápu. ()
Vždyť je to Francouz.¬ Před "Nevěstou v černém" neviděl jsem žádný ze snímků zaníceného milovníka filmu a proslulého režiséra F. Truffauta. Lituju, že nás svedla dohromady úplnou náhodou až "Nevěsta v černém", neboť jsem přišel, myslím si, o řadu hodnotných filmových zážitků. Moje nesystematičnost se totiž ke stáru zhoršuje... a zhoršuje..., a tak už to možná nenapravím.¬ Na rozdíl od pana Truffauta dal jsem vždy více literatuře než filmu. Takzvaná "noir" literatura nebo noir filmy vznikaly přede vším v U.S.A., kolébce to tohoto genru, zatímco popisný název je z hlavy francouzského kritika. Francouzi vždy více mluvili, zatímco Anglosasi vždy více jednali, takže to docela odpovídá.¬ Přestože mám podstatně blíže k Francouzům než k Anglosasům, obdivoval jsem vždy i anglosaskou literaturu, duchem zcela rozdílnou. A zamiloval jsem si i detektivní příběhy "drsné školy", s "noir" genrem mající úzkou souvislost — příběhy Dashiella Hammetta, Raymonda Chandlera, i J. M. Caina nebo Corneilla Woolricha, jehož román "Nevěsta byla v černém" byl tomuto stejnojmennému snímku předlohou.¬ Tento Truffautův první "černý" film má ovšem s noir genrem společného málo, snad pouze dvě věci: název a odtažité chování hlavní ženské postavy. Jináč celá režie se černému genru podobá jen přes hodně silnou broušenou sklenici. Barevné podání tomu také nepřidalo. A ona skvělá hudba je tady naprosto, ale naprosto nevhodná, takže špatná. Pochopil jsem, že "černý" film po francouzsku je snad dobrý pro francouzské gurmány k lahvi červeného lepšího ročníku, nikoli však pro gurmány literární, obdivující se skladebnosti a podání Woolrichových prací. K dovršení všeho Truffaut závěrečnou dvojí pointu ušmikl, takže divák už se nedozví, jaký byl SKUTEČNÝ konec příběhu.¬ Srovnám-li skutečné "black" příběhy přenesené na filmové plátno, takový Hluboký spánek amerického režiséra H. Hawkse, Pojistku smrti režiséra B. Wildera, Dotek zla amerického režiséra O. Wellese, nebo i novější "evropskou" Marthu německého režiséra R. W. Fassbindera, s "Nevěstou v černém" režiséra Truffauta, vychází mi z tohoto porovnání Truffaut jako kavárenský hejsek blýskající se svými literárními znalostmi před skutečným spisovatelem. A byť by byl sebelepším a sebezajímavějším režisérem, tady mohu na jeho omluvu uvésti pouze jedno: "Vždyť je to Francouz." ()
Víme dobře co se stane, čekáme jen na to, jak to černá nevěsta vymyslí. Jako by se natáčelo 10 let: Jeanne Moreau vypadá staře, pak mladě, a zase staře, a .....65%. ()
Bravurně vystavěný noir thriller v obrazově a vypravěčsky nepřehlédnutelném Truffautově stylu. Ne nadarmo se uvádí, že film je poctou Alfredu Hitchcockovi. Skvělá Jeanne Moreau s důkladně promyšleným plánem a s chtíčem pomsty zabijí v taktech výborné hudby. ()
Reklama