Režie:
François TruffautKamera:
Raoul CoutardHudba:
Georges DelerueHrají:
Jean Desailly, Françoise Dorléac, Nelly Benedetti, Daniel Ceccaldi, Maurice Garrel, Catherine-Isabelle Duport, Jean-Louis Richard, Philippe Dumat (více)Obsahy(1)
Pierre je známou osobnosťou literárneho sveta. Žije pokojný rodinný život s manželkou a dcérou, až kým sa nezoznámi s krásnou mladou letuškou Nicole. Nejaký čas vedie dvojitý život, no jedného dňa jeho manželka objaví kompromitujúce fotografie a rozhodne sa k zúfalému činu. (STV)
Recenze (66)
Presvedčivo podaný príbeh o tom, aká riskantná môže byť pre roky ženatého muža nevera. Ak už raz vkročí na tento tenký ľad, treba si dávať pozor na každý krok. Každý pohľad ho môže prezradiť, každý čin zviesť z plánovanej trasy. Truffautovi sa tu od začiatku darilo vyvolať vo mne pocit, že napríklad aj obyčajné vypnutie svetla v hale a následné zapnutie v ďalšej miestnosti, či privolanie si výťahu, sú mimoriadne podstatné úkony. Potom už naozaj záväznejšie rozhodnutia, ako ubytovávanie sa v hoteli so svojou milenkou, na mňa pôsobili podobne nebezpečne ako ruská ruleta. A napokon si človek môže aj srdce rozkrájať, ale či sa mu to podarí zvrátiť, keď všetko časom oľutuje, už nezáleží len na ňom. Irónia typická pre túto situáciu nastáva, keď muž - iniciátor, vlastne ani nie je prvý, kto to všetko oľutoval. Dej filmu možno neznie veľmi prekvapivo, no oplatí sa vám ho vidieť už len kvôli umnému prevedeniu slávneho režiséra a hebkej pokožke jeho takmer menovkyne Françoise Dorléac. ()
Do detailov prepracovaná sonda manželskej nevery. François Truffaut sa hraje s drobnosťami, príbeh je natočený do značnej miery pomalým tempom, avšak pri dramatických scénach sa všetko mení. ()
Cudzoložník vo vynikajúcom stvárnení Jeana Desaillyho bol taký presný a ľudský, až to nebolo príjemné. Jeden z najintenzívnejších zážitkov, aký som kedy v spoločnosti Truffautových hrdinov prežíval prerušil až triviálny, za vlasy značne pritiahnutý koniec... o ktorom som si vzápätí na prebale DVD prečítal, že bol inšpirovaný skutočnou udalosťou a pomohol režisérovi tento príbeh ukončiť. Skvelé... ()
Kromě jiného, nádherně je zde vykreslana role náhody. Nebýt náhody, hlavnímu hrdinovi by uletělo letadlo a nikdy by nepoznal Nicole. Nebýt náhody, dovolal by se včas své ženě a zřejmě by přežil. Jestli ničím jiným, tím je tento Truffautův výborný film výjimečný. Na rozdíl od jiných melodramat nešíří fámu o osudovosti lidských příběhů a naopak připouští, že život je jen náhoda: Jednou jsi dole, jednou nahoře. Jednou se zamiluješ, jednou tě zastřelí brokovnicí. Kůže je hebká a láska jako jed. ()
Je něco co mě u Truffautových snímků nutí sedět a hltat každý filmový obraz. To protože si asi podvědomě užívám, jak to Francois všechno vymyslel - záběry, vždy originální a zajímavou hudbu (zde opět mistr Georges Delerue), herce, které geniálně vybere a dalsí věci, co jeho filmy udělají výjimečnými. V tomto filmu se jako v mnoha dalších věnuje popisu vztahu mezi mužem a ženou za určité situace, tady mezi ženatým váženým literárním odborníkem a mladou letuškou. Postupem času se situace dramatizuje a zaplétá a jako u některých dalších Truffautových snímků lze vycítit, že příběh bude mít dramatické či tragické vyústění. Je třeba vyzdvihnout herecké výkony všech tří představitelů milostného trojúhelníku. Zejména mě fascinovala Françoise Dorléac, která byla velice krásná a ve své roli precizní. Je mi moc líto, že jsme ji kvůli pozdější tragické nehodě nemohli vidět ve více snímcích. Příběh byl poměrně jednoduchý, ale jak říkám Truffautovo citlivé pojetí a originální napády tomu vždy dodají něco speciálního, díky čemu mi snímek jen tak nevyprchá z mysli. https://www.youtube.com/watch?v=11OJIhBqAD8 ()
Tohle bylo opravdu heboučké. Lítal jsem v tom z učitelem. ()
Pánové přiznejte si, že jak jde o ženský nebo nedejbože o city, tak jste neuvěřitelní slaboši. Truffaut, ač k této sortě populace sám náležel, tak se tohoto doznání nezdráhal. Hebká kůže je klasický manželský trojúhelník. Krásná manželka, ještě krásnější milenka, manžel rádoby chlapák, ale je jenom ubohý srab a dle mého názoru nádavkem slizoun. Co ale vybočuje od klasiky je nepřehlédnutelný fakt, že jejich milostný příběh je založen na tématu náhody s klíčovou otázkou co by (ne)bylo, kdyby...Je to Truffautův snímek s největší hloubkou kontextu, bez ironie, přímočarý, srozumitelný a s jemným citem pro filmové vyjádření. ()
Komentář k tomuto filmu bude začínat stejně jako komentář k filmu Otevřená srdce.Je to proto ,že filmy jsem viděla za sebou v jednom dni a vůbec jsem netušila ,že jsou na úplně stejné téma.Na téma krize středního věku.Téma mužů ,kteří po okouzlení mladými kráskami pálí mosty.Pierre Lachenay ,ten usedlý literát mě nijak nedostával.Byl nudný,nesympatický,trapný a chvílemi pěkně nerudný.Skoro tak trochu slizoun.Truffaut je lišák ,protože to bylo jeho záměrem. Nevytvořit si k Pierrovi žádný vztah ,sympaťákovi jste ochotni více odpustit.Naplno jste pak mohli sledovat příběh o poblouznění a následné sebedestrukci.Skvělý film pravdivě vypovídajícím o manželském trojúhelníku. ()
Psychologická studie manželské krize, manželského trojúhelníku. Dost drsný průběh je korunován nečekaným závěrem. A přitom jde jen o nevěrného manžela a žárlivou manželku. ()
Skvělé melodrama. Truffaut si zahrává s tímto žánrem a posouvá jej dále. ()
Psychologická štúdia krízy manželského života patrí k najúprimnejším kúskom od Francoisa Truffauta. Film mi pripomenul vzdialene filmy Ingmara Bergmana až nato poňatie, ktoré mi pripadalo menej analyzujúce a viac pozorujúce a film sa mi páčil aj preto, že z doterajších Truffautových filmov vyčnieva tým, že sa približuje bližšie realite a absentuje štylizovanejší a hravejší prístup, na ktorý som bol u autora navyknutý. K tomu pridám kvalitné herecké obsadenie a najmä krásnu ustrednú melódiu, ktorá pôsobivo zdôrazňuje atmosféru filmu. Naopak záver mi prišiel trochu prehnaný, ale čo môžem namietať, keď sa inšpiroval reálnym prípadom. ()
Hebká kůže nepatí k mým nejoblíbenějším Truffautovým filmům, přesto jde o snímek nepopiratelných kvalit jak po režijní, tak po herecké stránce, a proto ho hodnotím velmi vysoko a rád se k němu vracím, protože stojí za to sledovat Truffautovu práci s kompozicí jednotlivých scén, ať už je kamera statická nebo v pohybu. ()
ocenenia : MFF Cannes 1964 - Nominácia na 1. cenu ()
Chlap sa ocitol v mylostnom lichobezniku /teda pardon, chcel som napisat trojuholniku ona + on + ona/. A moze sa rozbehnut pribeh, ktory divaka raz zaujme viac, raz zase pre zmenu nudi. Rozhovory su vsak na urovni, a ked manzelka zisti manzelovu neveru, potom nastupi prava filmova jazda. Francois Truffaut ukazal opat talent pre reziu : 70 % ()
Snad nejlepsi milenecke drama v historii filmu od pro me nejlepsiho francouzskeho rezisera vsech dob, co vic? Famozni, skoda brzke smrti herecky Dorleac, ta mohla divaky bavit jeste dnes... ()
Přepsáno v dubnu 2018. Hebká kůže, uhrančivé filmové dílo o mužské krizi středního věku, mě pokaždé zcela pohltí. Je to díky způsobu provedení, bezprostřednost zpovědi se koná skrze nejsoukromější chvilky vnitřního pnutí jedince, chyceného do vlastní pasti pudové konsternace. Intimní důvěrnost bez patetického sentimentu elektrizuje předkládané obrazy, obrací veškerou pozornost ke znovuobjevenému Erótovi uvnitř mužské mysli a rozpohybovaný chtíč se nedokáže zastavit. Omámení erotičností mladého věku vrhá protagonistu do transcendentního zmatení. Pokušení je silnější než vůle a zodpovědnost. A podlehnutí chuti mladé pružné krásy vše zpřevrací a rozmetá jistoty. Hlavní postavou strhující romantické balady je Pierre Lachenay (velmi dobrý Jean Desailly), úspěšný a uznávaný muž literárního světa. Poklidná spořádanost a harmonické rodinné zázemí je na počátku. Pokušení se zjevuje znenadání, v omámení druhé mízy se optika vnímání mění a všednost začíná být na překážku. Opatrnost se nevyhnutelně propadá v chybách nezkušenosti, dvě souběžná království jsou příliš velkým soustem. Chyby se kupí na všech stranách, elektrizující vzrušení neopadá a vyústění je krajně jízlivým rozřešením neodvratného pádu. Hlavní ženskou postavou je Nicole Chomette (pozoruhodná Françoise Dorléac), mladá a atraktivní letuška. Přirozený šarm, závan tajemna, mladá něžnost i bezprostřednost jsou opojnou zbraní. Hra se zábleskem slavné osobnosti baví a uspokojuje. Ale vše má svou dobu životnosti. Důležitou postavou je Franca Lachenay (šarmantní Nelly Benedetti), starostlivá Pierrova manželka. Konzistence rodinného soužití je narušeno a ztráta důvěrně známého světa vyvolává otázky a nejistotu. Nepříjemné překvapení rozervává vnitřnosti a bolest se léčí radikálním řezem a pouštěním žilou. Z dalších rolí: Pierrův známý Clément (Daniel Ceccaldi), nezbytní a pro Pierra otravní rodinní přátelé Odile (Paule Emanuele) a Michel (Jean Lanier), spolehlivá Pierrova sekretářka Dominique (Dominique Lacarrière), chůva Ingrid (Laurence Badie), druhý pilot Franck (Gérard Poirot), či malá dcerka Sabine (Sabine Haudepin). Hebká kůže pro mě představuje skutečnou romantiku. Ty elektrizující stavy, vedoucí k podlehnutí i setrvání mimo obvyklost vyjadřují celou podmanivost dané situace. Jedinečný způsob zobrazení vnitřního chvění mě vždy dokáže pohltit a prožitek z viděného dosahuje nejvyšší uspokojující úrovně. ()
Chirurgicky přesný a čistý řez nevěrou. Stárnoucí mediálně známý intelektuál, který neprodukuje nic nového, jen píše o slavných (Balzac a peníze - no nekupte to) či na ně vzpomíná (dvakrát se setkal s Gidem), rediguje jednu typickou francouzskou literární revue, má své místo vzadu v hospůdce a vystupuje v televizi, zatelefonuje po jedné přednášce letušce. Ta sice neznámého muže ve sluchátku odmítne, ale když se dozví jeho jméno, rychle změní názor. Jenže pro ni jde "jen" o románek s někým slavným, takové okořenění milostného života (vždyť je to změna, když jí před milováním někdo vykládá o Balzakovi), zatímco on ji vidí jako poslední možnost úniku pře stárnutím. Truffaut přesně vystihl tragikomiku pokusu skrýt se před Paříží výjezdem do Remeš, kde je intelektuálská celebrita přijata "jak se patří", pár dní štěstí na venkově a následnou destrukci Lachenayova manželství. ()
Nejdřív se na ni jenom díval… pak s ní spal, a než si uvědomil, že se z klopýtnutí stal hluboký pád, drama bylo dokonáno. Françoise Dorléac dostala do vínku stejně dokonalou krásu jako její sestra Catherine Deneuve, ale není to krása ledová, ale něžná. Příběh pomalu a hebce, bez velkých zvratů a za doprovodu jemné Delerueovy hudby směřuje k tragédii pro všechny zúčastněné. Zápletka mi připomínala biblického krále Davida, Jean Desailly zase Hrušínského spalovače mrtvol. ()
Výborné drama. Film má pomalé tempo, ale přesto ani chvíli nenudí, navíc se skvělým scénářem, herci a závěrem. Hudba nádherně podkresluje atmosféru filmu. ()
O nevěře hezky nemilosrdně, se vší trapností a naivitou dobře uleželého tuctového sobečka ve středních letech, s výmluvnou řečí pohledů a gest, funkčními obrazovými kompozicemi a dobře zapojenou muzikou (aneb tradice kvality a nová vlna nemohou být v opozici natrvalo). Jak já mu vždycky na konci přeju, aby se dovolal – kdysi kvůli němu, dneska kvůli ní. ()
Reklama