Režie:
François TruffautKamera:
Raoul CoutardHudba:
Georges DelerueHrají:
Charles Aznavour, Marie Dubois, Nicole Berger, Albert Rémy, Michèle Mercier, Alex Joffé, Alice Sapritch, Daniel Boulanger, Claude Heymann, Claude Mansard (více)Obsahy(1)
Psychologicko-poetické drama o nesmělém pianistovi, jeho milostných tragédiích a fatálních kontaktech s podsvětím, vychází z tzv. černé série (autorem předlohy byl David Goodis), ale jsou tu roztroušeny i prvky komedie a hudebního filmu. (NFA)
Recenze (82)
Připadá mi to jako by chtěl Truffaut natočit 5 filmů najednou, žánry se tam střídají jako na běžící páse, ale to byl asi záměr. Výsledkem je takový slepenec, kde se toho moc neděje a chytrý z toho taky dvakrát nejsem. ()
Film který co chvíli mění žánr i časovou rovinu, je velice poutavý a ukazuje Truffauta jen v tom nejlepším světle. Aznavour se svým střídmým projevem je opravdu sympaťák. ()
Film mě nechal chladným, postavy se mi vůbec nezesympatizovaly, prakticky jsem ani nepociťoval žádné napětí a chvílemi jsem si pletl i žánry. ()
Na kriminálku bych tohle rozhodně nepasoval. Spíš jde o psychologickou sondu do duše člověka, který si neumí poradit se vztahem k ženám. Hraje si na nesmělého nebo je skutečně takovým? Manželka vyskočí z 5. patra, když ve chvíli manželské krize očekává oporu a Charlie za sebou zabouchne dveře. Vztah se sousedkou prostitutkou je povrchní, poslední vztah vypadá nadějně a jen se můžeme ptát, zda by neskončil jako ten první, kdyby nebylo nešťastné její smrti na sněhu. Skvělý Charles Aznavour, Wikipedie mluví o Pianistovi jako o jeho největší roli. Jeden ze čtyř bratrů Saroyanů, arménských exulantů v Paříži, z nichž dva se živí zlodějnami, on sám v bitce zabije svého šéfa a poslední je ještě dítě... Ono to ale přesně odpovídá stylu francouzských dramat té doby; na pět hvězdiček to při vší úctě k Aznavourovi a Truffautovi není. ()
Měl jsem z toho podobný pocit, jako z Rvačky mezi muži, nebo ještě víc jako z Bandy pro sebe. Takže nic moc. Hodně se mi líbily ty vnitřní monology. Trufaut se buď umí perfektně vcítit, nebo tu roli napsal podle sebe. ()
Dojem z filmu je, že šlo o štylistické cvičenie, pri ktorom vôbec nejde o postavy. S tými žongľuje tvorca ako sa mu zachce, mierim hlavne na pianistove ženy života. S filmom mám problém, lebo postavy strojene prednášajú hlášky zo scenára a ich význam či prepojenosť na ďalšie scény nemá priestor doznieť, lebo sa v rýchlom tempe ide na ďalšiu epizódu. Na druhé pozretie sa to dá zhltnúť, no istá pachuť zostáva. Prílišné zameranie sa diela na formu, a ktoré navyše nejde v ústrety divákovi, je u mňa odsúdené na rýchle zabudnutie. ()
Strielajte na pianistu je druhym filmom F.Truffauta .Hrdinom filmu je klavirista v pochybnom bare ,ktory sa vyrovnava s bolestnou minulostou.Zivot mu skomplikuju jeho bratia Chico a Mono ktorych prenasleduju dvaja gangstri.Truffault v tomto filme mieša niekolko žanrov čo filmu samotnemu neškody.Film ma skvelu kameru ,strih a samozrejme režiu ,aj s tymto filmom Truffault potvrdil že bol skvelym režiserom ktory miloval film. ()
Líbilo se mi to více než Truffaultův první film, bylo to takové vyzrálejší. Akorát se mi to líbilo spíše ze začátku, poslední čtvrtina a celé vyústění mi přišlo divné, neuchopené, nedokončené. Až na konci mi došlo, že to hrát Aznavour, vůbec jsem ho nepoznal. No třeba ty všechny jeho film nakonec letos dám, pokud budou dobré jako pianista, ani to nebudu brát jako ztrátu času. ()
Rozhodne zaujímavé dielko, ale zo trikrát som sa pri jeho sledovaní pristihol myšlienkami úplne inde. Aznavour ukázal asi taký arzenál výrazových prostriedkov ako Chuck Norris v pilotnej časti Texaského rangera, ale to mu ako muzikantovi nemožno zazlievať. Navyše to jeho postava ani veľmi nevyžadovala. Chápem to ako celkom milý, žánrovo hybridný príbeh o zobrazení morálky Parížanov z konca 50-tych rokov, vo fabule ktorého som osobne nenašiel hlbšiu myšlienku. Vykreslenie atmosféry sa naopak Truffautovi vydarilo. Sú to teda silné tri hviezdičky. ()
Můj komentář by byl stejný jako napsal Oskar. ()
70 %. ()
Vravím o sebe, že mám rád žáner film-noir... možno to pravda nakoniec nebude ak tento snímok je skvostom spomínaného žánru. Príbeh ma nebavil, ničím nezaujal a balansovanie medzi krimi a romantikou, kde nič nehraje prím je pre diváka tragédia. ()
Tragikomická filmová dramatická poezie, která je schopna okouzlit promyšlenými stylistickými prostředky a herecky přirozeným, přesto skrytým uměním ostýchavého pianisty v hlavní roli. Ačkoliv se jedná o film, který záměrně stojí mimo realitu, přesto je ve volné poetické souhře obrazů mimořádně citlivý a obdivuhodný. ()
Určitě to stálo za to vidět, ale spíš kvůli atmosféře než kvůli ději nebo postavám. Jako dost diváků přede mnou jsem se přistihla, že je mi vlastně úplně jedno, co se komu stane (kromě zamilované servírky, té jsem fandila...). Hodně mě na zaujalo, jak jsou Pařížanky vždy šik a upravené, i když např. vlečou mrtvolu po žebříku do tmavého sklepa - já bych sebou na těch podpatcích švihla hned :-) Uznávám, že tohle je na doporučení, proč se na ten film podívat, trochu málo, ale přesto shlédnutí filmu nelituju. ()
Místy velice vtipný,jindy smutný,poté zase nelítostně drsný film o nenaplněné lásce a věčném smolaři....Moje první setkání s mistrem Truffautem v roli režiséra a stejně jako U konce s dechem,mě Střílejte na pianistu velmi bavilo...80% ()
Režisér narouboval do jednoho relativně krátkého filmu filmu mnoo různých, někdy i protichůdných žánrů a kupodivu vše srostlo do vyrovnané podoby. Film je hravý, je plný děje, nechybí nai pěkné ženy a příjemná hudba. 90% a 5*. ()
Namlsaný vysokým hodnotením som sa tešil na výborný zážitok, ale film ma už od začiatku nebavil, tuším som nejakú časť prespal. Napriek tomu určitá atmosféra sa tomu nedá vytknúť. ()
Tento film mi přišel žánrově nevyvážený - ani ryba, ani rak. Můžu jen spekulovat, že bych přidala více hvězdiček, kdyby to byla čistá gangsterka, romantický příběh nebo drama sledující kariéru jednoho klavíristy. Takhle je celkový dojem rozplizlý. ()
Truffautovo druhé celovečerní vyprávění o ranách života v sobě má víc nápaditosti a svěžesti než pět jeho amerických vzorů dohromady (nemluvě o Marii Dubois) - a stačí mu na to jednaosmdesát minut. ()
50% ()
Reklama