Režie:
François TruffautKamera:
Pierre-William GlennHudba:
Georges DelerueHrají:
Bernadette Lafont, Claude Brasseur, Charles Denner, Guy Marchand, André Dussollier, Philippe Léotard, Jean-Loup Dabadie, Gilberte Géniat, Michel Delahaye (více)Obsahy(1)
Stanislas Previne je mladý sociolog, který sbírá podklady pro svou práci na téma „ženy kriminálnice". Objektem jeho zkoumání se stane Camille Blissová, mladá žena ve výkonu trestu odnětí svobody za vraždu jednoho ze svých mnoha milenců. Camille je také podezřelá ze zabití svého otce a tchýně, i z pokusu o vraždu manžela a svého právníka. Prostřednictvím řady rozhovorů Camille vypráví svůj životní příběh a vysvětluje, jak mohla tak milá dívka jako ona skončit ve vězení. Pomocí osudového ženského šarmu se Camille podaří Stanislase přesvědčit o své nevinnosti. (Cinemax)
(více)Videa (1)
Recenze (19)
Limonádka. Co to odlišuje od série Četníků? Možná těch pár záběrů-mrtvolek, sem tam dlouhá zaumná jízda, ruční kamera anebo rychlejší střih. Bernadette je celkem fajn komenda. Průšvih je morálka toho - a to na obě strany. Žena jako kdykoliv ochotný objekt a muž jako kdykoliv ochotný objekt. Lehkonohá bezskrupulóznost. Vězení jako vrchol spravedlnosti. Co už. Truffaut to chrlil. Občas potěšení z vyprávění - to je na tom bohužel nejzestárlejší - všechny ty druhy narace. ()
V době vzniku by se mi to asi líbilo. Bylo mi dvacet a to má člověk komedie rád, protože si příliš neuvědomuje, že sám je jejich součástí. Když to posléze pozná, už ho komedie tak neberou. A většinou jsou to komedie spletitější než tato truffautovka, která má jeden směr a jeden cíl: "Cherchez la femme, pardieu! ()
Úchvatná Bernadette Lafont - vůbec jsem se Stanislasovi nedivil, že i on nakonec Camille podlehl - o to více mnou otřáslo, jak to s ním nakonec dopadlo. Inu, jak se říká, kdo chce kam... Nádherná komedie, která se Truffautovi fakt povedla, nasmál jsem se u toho hodně, byť mě ten trpký závěr přiměl k mnoha úvahám o tomto typu žen, kterým je lepší se vyhnout (kníže Sternenhoch by mohl vyprávět). ()
Krásná černá komedie mistra všech mistrů Francoise Truffauta, při níž vtip a filmařský um útočí na divákovu duši a oko kadencí těžké nekonvenční zbraně... Skvělá zápletka, neuvěřitelné zvraty, brilantní smysl pro humor, který stojí v kontrastu k "vážnějším" režisérovým snímkům, ale v rukopisu a specifické poetice stojí tento film ve stejné lajně jako jeho slavnější filmy. Vzpomínám si, že podobně jsem se zasmál i u snímku Muž, který měl rád ženy, jenž v Truffautově filmografii zaujímá (podobně jako Hezká holka jako já i když je to v jádru vlastně smutný film) nezaslouženě opomíjené postavení. Zvlášťě se zde dá vyzdvihnout skvělé představení hlavní postavy v podání Bernadette Lafont, která nejenže dobře vypadá, ale i výborně hraje, ale pozornost si zaslouží film jako celek: "Subjekt často vyžaduje dárky, což ukazuje na potřebu uznání. Jakoby vlastnictví kompenzovalo nedostatek lásky. Mimoto zde máme možné rovnítko mezi sexem a hudbou - Paní Bliss si cení svého bendža a když uvážíme dvojsmyslný význam tohoto jevu, máme zde sublimovanou závist penisu..." :-) Tolik krásná konstrukce mladého profesora sociologie vycházející z Freudových teorií a která v kontextu této postavy vyniká zvláště vtipně..:)) Truffaut prostě uměl a já se jen musím smát, když na imdb u komentáře k tomuto filmu čtu: "Další podprůměrný film světově nejpřeceňovanějšího režiséra..." ()
Filmy slávneho Francoisa Truffauta ma oslovujú málokedy a nebolo tomu inak ani v tomto prípade. Kolovrátkový príbeh bez záchytných bodov, bez napätia a bez humoru som s problémami dopozeral. Ak by film nakrútil niekto menej známy a menej slávny, bolo by to na tri hviezdičky, ale Truffautovi nemôžem odpustiť, že jeho zámer vyznenia príbehu sa líši od toho, ako to dopadlo u diváka. Minimálne u jedného. ()
Reklama