Režie:
Svatopluk InnemannKamera:
Václav VíchHudba:
Erno KošťálHrají:
František Smolík, Marie Šponarová, Jan W. Speerger, Rudolf Kadlec, Karel Třešňák, Theodor Pištěk, Jaroslav Marvan, Alfred Rittig, Marie Ptáková, Viktor Nejedlý st., Josef Srch, Alexander Třebovský (více)Obsahy(1)
Spisovatel, novinář a především velký český vlastenec Karel Havlíček Borovský je v roce 1851 souzen za vydávání časopisu Slovan, ve kterém zveřejňoval radikální protivládní články. Přestože se brilantně obhájí, čeká ho deportace do tyrolského Brixenu. Jeho myšlenky jsou totiž pro rakouský bachovský režim nepřijatelné. Češi Borovského milují, avšak izolace od rodiny a přátel je pro něj velmi těžkou zkouškou. Pobývá sice v překrásné horské krajině, ale co naplat, je to pro něj stále jen cizina. Teprve později za ním může přijet jeho milovaná manželka Julie i s dcerkou. Žena však záhy onemocní a musí se vrátit do Prahy. V roce 1855 se Borovský může vrátit do vlasti. Má však podlomené zdraví a mnoho života mu už nezbývá... Tento námět byl již v českém filmu zpracován pod stejným názvem a v režii Karla Lamače a Theodora Pištěka z roku 1925. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (15)
Dramatický obraz osudů velkého českého vlastence-Národního buditele, radikálního-protivládního novináře a spisovatele Karla Havlíčka Borovského v přesvědčivém ač trochu zidealizovaném podání Františka Smolíka, který byla ale jinak výborný. Snímek který se moc často nevysílá, ale přesto rozhodně špatný nebyl, na dobu vzniku bych ocenil i kvalitní kopii..Film měl několik silných okamžiků jako např. soudní proces v Kutné Hoře (svatá a stále aktuální to pravda vyřčená s úst Havlíčkových), Havlíčkovo noční zatčení a deportace, šťastné i ty méně šťastné chvilky prožité v Brixenu, příjezd jeho milované rodiny do Tyrol, a nakonec smrt jeho milované manželky Julie a posléze samotná Havlíčkova smrt, tady jsme viděli už značně podlomeného člověka. Film byl rovněž kvalitním životopisem s pečlivým přístupem ne však nějakým nepřetaženým vlasteneckým patosem. Ve filmu se objevila i další veliká vlastenka a Havlíčkova přítelkyně neohrožená Božena Němcová (která ho až do jeho smrti podporovala) nebo Josef Kajetán Tyl. To Orlau32 : Krom výše uvedených jmen, byl ještě trochu vidět herec Čeněk Šlégl-jako nějaký Německo-Rakouský úředník.. ()
Zfilmované představení ochotníků na text ilustrující události z pěti posledních let KHB. Patrně šlo o snahu vyjít vstříc představě našich rodáků v Chicagu, kteří to financovali, jak je v úvodu napsáno. Avšak je zajímavé, jaké analogie budí film v době omezené svobody, ať už ten nadřízený úřad sídlí na jihu, východě nebo západě -:) ()
Teď dumej o právu, Havlíčku, Havle... Ryze vlastenecký filmový projekt, který měl v očích řadového občana (diváka) rehabilitovat Karla Havlíčka Borovského, významného pražského novináře a radikálního odpůrce rakousko-uherské monarchie. František Smolík, tehdy ještě člen vinohradské scény, sehrál Havlíčka zcela v intencích soudobých představ o filmovém (ne)herectví, tedy výrazně stylizovaně, s náležitým patosem. Že by to dnes ještě někoho vzrušovalo, je takřka vyloučené. ()
Je zajímavé srovnat Štěpánkova Tyla a Smolíkova K.H. Borovského. Oba filmy mají skvělé technické provedení, Smolík navíc dokáže mnohem lépe připoutat divákovu pozornost, zatímco životní osudy Tyla jsou mnohem zábavnější. Přes skvělou výpravu, herecké výkony a poměrně dobře obecně známé téma, je tento snímek nevýrazný. Ač tu máme velké drama, tak nám není zprostředkováno, a to je velká škoda. Nejvíce mi však bylo líto J.W. Speergra, který v Tylovi hrál K.H. Borovského, ale tady se musel spokojit s vedlejší málomluvnou postavou. ()
Karel Havlíček Borovský. Český novinář, spisovatel a politik. A mimo jiné také jeden z několika osobností tzv. revolučního roku 1848. Zahrál si ho s vervou sobě vlastní František Smolík, a jak je vidět, už v době prvních českých zvukových filmů po herecké stránce úžasně. Ohledně zvukového filmu je i tvůrčí jádro věci. Námět byl natočen už v době filmu němého pod názvem „1848 - Dvě lásky Karla Havlíčka Borovského“ (1925), kde si Havlíčka zahrál Jan Wenceslaus Speerger. Takže se jedná o nové zpracování v rámci nových technických možností. Příběh poukazuje na Havlíčkovo vlastenectví bojujícího za svobodnou českou zem. Režimem Rakouska-Uherska byl pronásledován, souzen, a samozřejmě zakazován. Jedná se tedy o vlastenecký film mající svou sílu i v dnešních dobách. Zub času samozřejmě zahlodal, co se týče technického zpracování, a filmová kopie také není zrovna ukázková. Avšak stále se jedná o film poukazující na skutečnosti ještě bez vnucované politické ideologie, jak bylo zvykem později. A právě o to víc by měl být snímek synonymem českého národa. Ono totiž po zhlédnutí si mnohý může uvědomit, že ani po tolika letech se nic nezměnilo, a že za českou zem je potřeba bojovat neustále. ()
Zajímavosti (3)
- Karel Havlíček Borovský (František Smolík) ve filmu hraje šachy. Šachovnice má ale 10 x 10 políček, namísto 8 x 8. (Kulmon)
- Film bol natáčaný v Nemeckom Brode a v okolí Kutnej Hory. (dyfur)
Reklama