Režie:
Paul VerhoevenKamera:
Jost VacanoHudba:
Rogier van OtterlooHrají:
Rutger Hauer, Jeroen Krabbé, Susan Penhaligon, Edward Fox, Dolf de Vries, Reinhard Kolldehoff, Derek de Lint, Serge-Henri Valcke, Hugo Koolschijn (více)Obsahy(1)
Svého času nejdražší nizozemský film sleduje osudy studenta Erika Lanshofa (Hauer) a jeho přátel z univerzity v Leidenu na pozadí druhé světové války. Idyla studentského velkoměstského života se s příchodem nacistů mění v noční můru, v níž je každý z přátel nucen zaujmout své místo. Ať už jako válečný hrdina ve službách královny, dvojitý agent či voják ve službách Wehrmachtu. Tvůrci tak oslavují válečné hrdinství Nizozemců, stejně jako upozorňují na hanbu kolaborantů. (J.Connor)
(více)Recenze (44)
Šest mladých Holanďanů, jejichž osudy protne německá okupace. A ačkoli se film většinu času soustředí na Lanshofa, dění u těch pár dalších je taky hodně zajímavé. Třeba u kluka, který začne z donucení kolaborovat, aby ochránil svou židovskou snoubenku (kterou mu pak pravidelně píchá hrdina Lanshof...). V porovnání s děním v ČSR je tu spousta paralel, byť v Holandsku život umožňoval pár variant navíc, třeba dobrovolný vstup do legií SS. Ten film mě, jako skoro všechno od Verhoevena, bavil. Jen jsem u obrovské spousty věcí měl problém pochopit, co to právě postavy dělají a proč. Taky ta záležitost s britskou námořní uniformou mi přišla přitažená za vlasy. Ale celkově jsem spokojen. Milovníci nizozemské historie si mohou přičíst hvězdičku až dvě. PS: pokud čekáte nějaký ten sex a naturalistické násilí, dočkáte se, ale na Verhoevenovy standardy ho tu není až tak moc. ()
Ačkoliv to ve valné většině případů nedělám, dovolím si malou výjimku a alespoň krátce se vyjádřím k jednomu vezdejšímu komentáři, který Oranžského vojáka přirovnává k Tmavomodrému světu. Ano, ty dva filmy mají několik styčných bodů (stejně jako kupříkladu Maxipes Fík a Terminátor) - odehrávají se za druhé světové války a na obloze je k vidění několik válečných letadel. Ale zde podobnosti pohříchu končí. Zcela na místě by naopak bylo případné srovnání s o třicet (!) let novější Zwartboek. Oba snímky se zabývají fenoménem dvou tolik odlišných tváří okupovaného Nizozemí - odbojem a kolaborací. Přestože středobodem příběhu jsou v Oranžském vojákovi válečné osudy šestice přátel - bývalých univerzitních studentů, neodpustí si Verhoeven řádné "šlápnutí" do holandského vosího hnízda a rozhodně nejde jen o "nucenou" kolaboraci jednoho z hlavních hrdinů. Záběry na pochodující dobrovolníky v řadách německé armády a přihlížející hajlující davy, činnost kolaborantských represivních složek, jsou dostatečně výmluvné a dokazují, že tvůrci to s vyrovnáním se s válečnou minulostí tohoto druhu mysleli velmi vážně. Filmů jako je Soldaat van Oranje a Zwartboek by bylo potřeba v mnoha zemích Německem okupované Evropy. ()
Vyše dva a pol hodinová stopáž nevadí, pretože film má slušný spád, nepostráda napätie a Rutger Hauer hraje výborne. Porovnávaniu s Čiernou knihou sa film nevyhne, pretože príbeh je veľmi podobný, ale v Čiernej knihe už Verhoeven vychytal všetky muchy, preto pôsobí podstatne celistvejšie. Myslím, že Verhoeven celkom slušne zobrazil vojnovú situáciu v Holandsku a neodpustil si pár dobrých poznámok. "Je vojna...a čo my?...Budeme neutrálny ako vždy."Napriek všadeprítomnej zrade a napätiu sa podarilo jemne a nenásilne zabudovať aj trocha humoru a možno aj preto film pôsobí podstatne mladšie ako v skutočnosti je. Roky, ktoré od premiéry ubehli vidno iba na tvári R. Hauera, inak môže i dnes mnohým filmom smelo konkurovať. Zaskočila ma "pauza" počas filmu. Naposledy som niečo také videl vo filme Sedem samurajov...80%. ()
Černá kniha se mi líbila o něco víc, tím však nechci říct, že by byl Soldaat van Oranje horší, to určitě ne. Jen mi přišlo, že novější Verhoevenův počin, který měl jen o něco kratší stopáž, nabídl dynamičtější a napínavější podívanou. Možná je to tím, že u Oranžského vojáka se režisér teprve rozehříval a později už věděl, jak na to nebo tím, že Zwartboek měl více šťávy, hlavní hrdinka podstupovala větší nebezpečí a člověk jí o to více fandil, těžko říct. Každopádně tento snímek má divákovi, který se vyžívá ve válečných dramatech z II. světové, opravdu co nabídnout a já ho můžu jen vřele doporučit. Jenom mi přišlo trochu úsměvné, jak moc málo bylo holandské pobřeží hlídané, že si tam mohli agenti připlouvat a odplouvat, skoro jak se jim zachtělo, min. v porovnání s tím francouzským, ale to je pouze menší vada na kráse jinak realisticky vyznívajícího filmu :-). ()
Ani já se nevyhnu srovnání s Černou knihou, ale k ní bych přidal i další podobně laděné snímky jako je třeba Plamen a Citrón, Síla odvahy nebo Max Manus. Oproti nim Oranžský voják postrádá, alespoň v mých očích, tu zoufalou přítomnost války a místy mi připadalo, že mladí odbojáři berou své působení v podzemí jako velkou legraci. Určitě se nejedná o špatný válečný film, spíše o lepší průměr. Ale zkrátka není to ono. 60% ()
Galerie (14)
Photo © Izaro Films S.A.
![Oranžský voják - Fotosky](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/159/429/159429314_83652b.jpg)
Zajímavosti (5)
- V roce 2010 byl film adaptován na muzikál, který se stal nejúspěšnějším a nejdéle fungujícím muzikálem v nizozemské historii. (ČSFD)
- Během natáčení byl skoro usmrcen Rutger Hauer. (ČSFD)
- V době uvedení se jednalo o nejdražší snímek, který kdy v Holandsku vznikl. (Hans.)
Reklama