Režie:
František VláčilKamera:
Bedřich BaťkaHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Magda Vášáryová, Zdeněk Štěpánek (vypravěč), Josef Kemr, Naďa Hejná, Jaroslav Moučka, František Velecký, Karel Vašíček, Pavel Landovský, Ladislav Považay (více)VOD (5)
Obsahy(2)
Filmová rapsodie o středověkých lapcích a o padlé dceři zemanského rodu podle románu V. Vančury... Baladický příběh o loupeživých rytířích a padlé dceři ze zemanského rodu se odehrává v polovině 13. století, v dávných dobách, kdy lapkové přepadávali na královských silnicích pocestné, kdy křesťanství svádělo stále ještě boj s vírou v pohanské bohy, kdy lidský život měl nepatrnou hodnotu, ale láska byla stejně silná jako dnes. Hrdinka filmu, sličná Marketa, se zřekne pro velkou lásku k člověku Mikolášovi lásky k Bohu, kterému byla zaslíbena… Ještě v době vzniku tohoto mimořádného filmu se o něm psalo jako o díle s mnoha „nej“. Byl to film nejvýpravnější, nejnákladnější, nejdelší, nejlépe obsazený… Ale již tehdy se objevovaly soudy, že to také bude film nejhodnotnější a nejkrásnější. I po letech, která uplynula od vzniku snímku, okouzlí a strhne všechny, kdo jej mají možnost vidět. Na MFF Karlovy Vary 1994 proběhla mezi novináři anketa o nejlepší český film všech dob. Vyhrála Marketa Lazarová. Na témže festivalu bylo v roce 2011 toto filmové veledílo uvedeno v digitálně restaurované verzi. Dnes, stejně jako svého času, uchvacuje obrazovou imaginací, krásou slova i krutostí skutků, košatostí děje i bohatstvím myšlenek. Málokdy se v dějinách světové kultury přihodí, aby literární předloha byla předstižena filmovou adaptací, a tentokrát se to stalo... Práce na rozsáhlém projektu trvala téměř sedm let. Plné tři roky strávil režisér František Vláčil se scenáristou Františkem Pavlíčkem nad převodem jazykově náročného textu do scénáře, další tři roky trvalo natáčení v šumavských exteriérech, pak následoval náročný střih a dokončení. Při výběru herců pro klíčové postavy příběhu se režisér řídil spíše zevnějškem či mentalitou lidí. Titulní roli vytvořila mladá slovenská studentka Magda Vášáryová, roli loupeživého rytíře Kozlíka Josef Kemr, jeho syny František Velecký a Ivan Palúch, starého zemana Lazara Michal Kožúch, německého jinocha Kristiána Vlastimil Harapes a potulného žebravého mnicha Vladimír Menšík. Marketa Lazarová byla vysoce oceněna nejen u nás, ale i na mezinárodním fóru; například na MFF v Mar del Plata získala jednu z hlavních cen. (Česká televize)
(více)Recenze (525)
vycisteno... ()
Chtě nechtě to člověk musí srovnávat s Údolím a tady Markéta ztrácí...takže 4, ale jinak je to opět neskutečně realistickej a strhující film...tohle se prostě musí vidět. ()
Nepochybuji, že zpracování je ve většině, ne-li všech, ohledech perfektní. Ale zpracování čeho? Absolutní nudy anebo příběhu, který nikdy nepochopím. ()
Marketa Lazarová, to je pro mě král českých filmů. Kozlík, zeman sezením na Roháčku:"Král je pánem nás všech. Ale válka je pánem králů..." Vrásčitá matka rodu, paní Kateřina, jeho žena:"Rozkoš pomine a nevábí, není-li splácena strastí. Bez bolesti život nemá ceny". ()
"Pěknej chlív." Hypnotický film s výbornými hercami, majstrovskou kamerou, deptajúcou hudbou, zaujímavým dejom o boji spravodlivosti proti nespravodlivosti (pričom bez viny tu nie je nikto) okoreneným prežívajúcim pohanstvom na pozadí kresťanského sveta, ale stále hrajúceho výraznú úlohu v ľudských životoch, dobre napísanými dialógmi aj monológmi, ozvenovitým postsynchrónom, nechronologickým spracovaním, ktoré núti stálu pozornosť, skvelými kostýmami a depresívnou, surovou až brutálnou atmosférou temného stredoveku, ktoré spolu tvoria umelecké majstrovské dielo, ktoré je o to významnejšie, že bolo natočené v Československu. Režisér sa navyše na dobu vzniku filmu nebál krutosti, vulgarizmov ani odvážnych erotických scén (aj keď skôr záberov), čím umocnil svoj temný pohľad na stredovek, dodal filmu na realistickosti a zvýraznil zločinnosť a skazenosť postáv v kontraste s nevinnosťou hlavnej postavy. Každú scénu uvádza názov podobne ako kapitolu v knihe a hoci je dĺžka výrazná, tak film prekvapivo nenudí, ubieha plynulo a nechá človeka sedieť v nemom obdive k tomu, aké filmy sa tu kedysi točili... ()
pro mě neskutečně zdlouhavý a vlekly, takže to určitě není film na kterej se dá dívat kdykoli. cítím tu bolest a utrpení i díky hodně silný hudbě. ()
Film hodnotím až na po druhém shlédnutí a souhlasím s Gudaulinem, že k vychutnání tohoto skvostu je třeba mít patřičnou náladu. Napoprvé jsem film moc nepobral, ale vzhledem k designovaným superlativům jsem byl rozhodnut tomu dát druhou šanci a určitě se vyplatilo. Jednak jsem si jistý, že film lze vychutnat ještě lépe, ale i druhé shlédnutí stačilo k tomu, abych filmu dal plnou palbu. Herecké výkony, atmosféra tvořená množstím obrazů geniálního Vláčila, jen tyto atributy stačí k vyjímečnosti snímku. Bílá holubice jako znak umírající nevinnosti, všudypřítomní havrani, pohanské artefakty, z filmu čiší zima a mráz a hlavně středověk, perfektní obraz náboženství, byť zde bych měl jedinou výtku a to je, že pan Vláčil byl k víře klasicky po česku příliš tvrdý. Mnich obcující s ovcí, úžasný Kozlík v podání pana Kemra. Zásadní morální a etické přesahy atd. atd. ()
Filmová Markéta Lazarová je především uhrančivá a nevím, jestli ještě někdy uvidím na filmovém plátně tak syrový středověk bez příkras, který se dost možná svým pojetím blíží pravdě.90% ()
Filmová aura nejlepšího českého snímku všech dob mě dlouho odrazovala od jeho shlédnutí. Nakonec jsem se tedy odhodlal a rozhodně zklamaný nejsem. Možná bych ale neměl přehnaná očekávání, kdybych pověstí filmu nebyl předem ovlivněn, a nemohlo by se mi tak stát, že by má očekávání nebyla tak úplně naplněna. Netuším, zda film předčí předlohu, protože jsem ji nečetl, ale je to možná naopak můj handicap - třeba bych pak i filmu vic porozuměl.Takto musím smeknout před skutečně nádhernými filmovými obrazy, kongeniální hudbou i režijním mistrovstvím. Naopak děj mi byl do jisté míry nesrozumitelný a působil poněkud zmatečně a chaoticky, i když i to mohl být tvůrčí záměr, protože středověk asi takový i byl. Víc mi ale vadila občasná nesrozumitelnost mluveného slova (nemyslím tím němčinu) a možná i natahovaná stopáž, takže na mě místy dotíral i pocit nudy, což není nejlepší vysvědčení žádného filmu. Film má nezpochybnitelné vysoké umělecké kvality, nicméně mně emočně nevtáhl natolik, abych kromě formálního okouzlení souzněl s výrokem kritiků, že lepší český film nikdy natočen nebyl. V mém žebříčku by se jich našlo určitě i víc, které by se umístily před Marketou Lazarovou. ()
Marketa Lazarová režiséra Františka Vláčila z roku 1967 začína ako surový a surovo pôsobiaci film zo stredoveku, konkrétne z obdobia trinásteho storočia, sám seba označujúci ako rapsódiu. Dielo, ktoré sa zo začiatku javí ako plné potenciálu, však postupne upadá do nezaujímavej príbehovej roviny, zameriavajúc sa na postavu obyčajnej Markéty (Magda Vášaryová), pričom sa prostredníctvom svojich obrazov snaží takmer až filozofickým spôsobom rozoberať témy, akými sú napríklad náboženstvo či moc a boj o ňu, ktoré sú so stredovekom vo všeobecnosti úzko späté. Výsledkom ale v praxi je takmer trojhodinová epopeja (alebo ak chcete, oná rapsódia) plná pomalosti, v ktorej, bohužiaľ, nefungujú ani snahy o filozofické úvahy ani historické obrazy. Divák sa čoskoro po relatívne dobrom začiatku začne nudiť a už prakticky nič až do konca nedokáže dostatočným spôsobom upútať jeho pozornosť. Historici, teológovia alebo filozofi sú možno výnimkou a vidia vo Vláčilovej snímke viac, než my obyčajní divácki "smrteľníci". Pravdou však je, že aj napriek tomu, že rôzne témy a úvahy sú v diele čitateľné, nemožno o nich hovoriť ako o niečom, čo núti diváka hlbšie sa nad nimi zamyslieť. Film, konkrétne jeho príbeh a spôsob rozprávania, ich prosto nedokážu učiniť dostatočne zaujímavými. Marketa Lazarová výraznejším spôsobom neosloví ani hereckými výkonmi protagonistov a tak snáď to jediné, za čo si zaslúži plusové body, je vizuálna stránka. Dobre zvládnutá čiernobiela kamera Bedřicha Baťky v kombinácii s výpravou a kostýmami vytvárajú fungujúci celok schopný navodiť (opäť najmä v úvodnej časti filmu) kvalitne pôsobiacu stredovekú atmosféru. ()
Vážení, říkejte si, co chcete, lynčujte mne, kamenujte, pranýřujte, zkrátka si dělejte co chcete, ale já jsem byl na tomhle filmu se školou ve věku jedenácti let, přičemž jsem celé ty tři hodiny seděl v první řadě a lízal plátno. No divíte se mi ještě, že tomu dávám odpad??? ()
Pro mě jednoznačně jeden z nejlepších českých filmů (ne-li vůbec ten nejlepší). Dokonalé obrazy, vybroušená jazyková stránka, skvěle vykreslená atmosféra…Co říkat dál? Prostě strhující filmový zážitek. ()
Tenhle film, je černobílou básní filmového plátna, která působí, a věřím, že působit bude, nadčasově. Když se tento film promítal na festivalu v Moskvě v polovině devadesátých let minulého století, mohli nadšení Moskvané přítomného Františka Vláčila umačkat, takže jej nakonec museli pořadatelé vyvést zadním vchodem. Inu setká-li se geniální spisovatel s geniálním filmařem, musí vzniknou něco výjimečného. Zde hodnotící Galadriel a Duglasovi bych chtěl říci, že pokud se u tohoto filmu nudili, musí příčinu hledat u sebe. Prostě tenhle film není a ani nebyl dělán pro většinového diváka a většinového diváka naší doby už vůbec ne. Ale to už tak bývá - velká divácká úspěšnost bývá často v nepřímé úměře k hodnotě díla a jeho nadčasovosti. Výborných komentářů je zde hodně. Za nejhorší považuju komentář od Crawler-D, dosmen, Tsuki, gijm. ()
Údolí včel se mi líbí mnohem víc. Tohle je daleko rozvleklejsi... ()
10/10 ()
Když máte vůli probdít těch 160 minut, cosi se vám zaryje pařátem do duše a nepopsatelně vás zneklidní. Málokterý filmař to dokáže. Vláčil takový kousek předvedl několikrát. 5/5 ()
I kdybych pominula nepravděpodobné a velmi pochybné východisko o tom, kterak se dívka zamilovala do muže, který ji znásilnil, prostě jsem se nudila a zřejmě naprosto minula s poetikou tohoto filmu. Jak už tady někdo uvedl, i mně připadá Marketa Lazarová jako nejpřeceňovanější film naší kinematografie. ()
Jeden z vrcholů tuzemské kinematografie. Nejspíš asi nejlepší historický film z dob středověku, i když nezachycuje, jak píše Robert Rosenstone, žádnou skutečnou historikou osobnost. Není jediné slabší chvilky, bahno středověku nahrazuje na první pohled odlidštěná šedoba, kde hrůza je hrůzou a strach strachem. ()
Buď vás to pohltí, nebo ne. Je to hodně náročné dílo, kterému se musíte věnovat naplno. A i tak není úspěch zaručen :-) U mě se tedy nakonec dostavil... ()
Povinně jednou a víckrát snad nikdy! ()
Reklama