Režie:
Sonia Liza KentermanScénář:
Sonia Liza KentermanKamera:
Giorgos MihelisHudba:
Nikos KypourgosHrají:
Dimitris Imellos, Tamilla Koulieva-Karantinaki, Thanasis Papageorgiou, Stathis Stamoulakatos, Kostas Laskos, Thanasis Nakos, Giorgos Biniaris (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Příběh krejčího Nikose, který jaksi nezapadá do moderního světa a žije v ústraní podkrovní krejčovské dílny svého otce. Když však rodinnému podniku začne hrozit exekuce ze strany banky a otec onemocní, rozhodne se vynalézavý Nikos jednat: pokud k němu přestanou chodit zákazníci, bude muset přijít on za nimi. Postaví si proto neobvyklý krejčovský krámek na kolečkách a vydá se do ulic Atén nabízet své služby. Po krušných začátcích nachází nečekaný úspěch v chudé části města, kde se život za poslední století zdánlivě příliš nezměnil. Zaměří se na výrobu krásných, jedinečných a cenově dostupných svatební šatů a jeho řemeslo opět vzkvétá. (Cinemax)
(více)Videa (2)
Recenze (8)
Krásně natočená nuda. Balada pro festivalová srdce, skvěle nasnímaná poetika v níž ani hrozící exekuce nepředstavuje chiméru. Od scény s černochy shánějícími sako na svatbu to začalo být zábavné. Body zaslouží i představitelka malé holky ze sousedství. ()
Mnoha slov netřeba. Výborné! Malý velký film, který mě bavil do posledního stehu. Dimitris Imellos- perfektní herec. Chci ho vidět častěji! ()
Snímek měl velmi výrazně pomalý začátek, který byl vystřídán velmi pomalou střední částí, ale vše se přesně podle mého tušení naprosto změnilo v závěru, který se taktéž táhl jako namražený med. Vzhledem k tomu, že jsem se ani jednou naplno nezasmál, bych film nešacoval na komedii, pokud by nešlo o komedii hodně hořkou. Já jsem celou záležitost vnímal spíše jako úsměvné drama. Šlo vlastně o jakousi exkurzi do "akčního" života neúspěšného (pokud měříme úspěch penězi, a to my měříme, že jo?) krejčího, který je v zájmu přežití nucen přehodnotit a změnit svůj profesní život. I kdybyste mi paty pálili (pravou mám i tak necitlivou), nedokázal bych vám říct, proč se mi to celé vlastně líbilo. Bylo to tak pomalé, že jsem vítal každý rychlejší pohyb nůžek; život hlavního hrdiny byl z větší části naprosto stereotypní, takže fakt nevím. Možná to bylo tím, že na mě snímek působil tak opravdově a dýchala z něj člověčina. Musím ale férově varovat i ty diváky, kteří si potrpí na klidné filmy s pomalu plynoucím dějem; tohle by mohlo být i na vás příliš. / Poučení: Nikdy není pozdě naučit se něco nového. 4*- ()
Řecká kinematografie mě pokaždé velmi mile překvapí, dokonalá kamera a střih, výrazově úsporné, člověk si lecco musí domyslet, aniž by to bylo explicitně řečeno. Ačkoliv mě to akcí nezatlačilo do židle, ani jsem při tom neposmrkal balíček kapesníčků, tak mám po shlédnutí filmu pocit ze sakra dobře stráveného času. ()
„Předpokládám, že si uvědomujete, že nejste schopen dodržet své závazky nebo vyrovnat nevyřešené dluhy teď ani v budoucnu. Váš podnik vám bude nevyhnutelně odebrán.“ Nikos nemá moc důvodů k radosti. Kvůli své nepružnosti, puntičkářství, celoživotnímu konzervatismu dominantního otce a neschopnosti přizpůsobit se dnešní uspěchané době to vypadá s rodinným podnikem bledě. Ale stačí náhlá inspirace a Nikos se rozhodne jít s kůží na trh. Divák mu fandí a ze smutného snímku se vyklube hřejivý feel-good movie, který je sice idealistický až naivní (včetně finanční stránky, kdy se některé náklady neřeší), ale pro tu atmosféru mu to stejně máte chuť odpustit. Romantická linka spolu s otravným fakanem byly tak nějak navíc, ale i díky smířlivému konci dávám ještě slabší 4*. „Tolik let práce. A ty běháš po městě jako šašek! Myslíš, že jsem to neslyšel? Ztrapňuješ mě.“ - „Já pracuju, otče! Přesně to dělám.“ - „Svatební šaty jsou pro švadleny. My jsme krejčí!“ - „Já taky šiju, otče.“ - „Ty šiješ. Ale co šiješ?!“ - „Já šiju, otče. Já šiju.“ ()
Reklama