Režie:
František VláčilScénář:
Jiří KřižanKamera:
Ivan ŠlapetaHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Juraj Kukura, Marta Vančurová, Gustáv Valach, Gustav Opočenský, Karel Chromík, Jiří Bartoška, Zdeněk Kutil, Augustín Kubán, Ilja Prachař, Robert Lischke (více)Obsahy(1)
Je horké léto, dva roky po skončení druhé světové války. Mlčenlivý hospodář Ondřej Baran (J. Kukura) žije na osamělém statku v Beskydech se ženou Terezkou (M. Vančurová) a dvěma dětmi. Jen občas dojíždí do městečka v dolině za nákupy. Má mírumilovnou povahu a konfliktům s místními lidmi se zásadně vyhýbá. Jednoho dne se na jeho statku objeví skupina pěti banderovců. Ukrajinští nacionalisté, kteří mají na svědomí mnoho mrtvých civilistů, se po válce pokoušejí dostat do Rakouska. Jeden z nich je zraněný a než se uzdraví, musí se o ně Ondřej se ženou postarat. Kromě nich zadržují zabijáci na statku i lékaře (G. Valach), kterého musel Ondřej přivézt. Pokud by se muž pokusil přivolat pomoc, zaplatily by to životem jeho děti i s Terezkou. Zatímco policisté v městečku nemají o dění na statku tušení, Ondřej pochopí, že banderovci v zájmu vlastní bezpečnosti nakonec stejně všechny na statku pozabíjejí. A že se bude muset postavit sám proti přesile pěti vycvičených vrahů... Působivé drama scenáristy Jiřího Křižana a režiséra Františka Vláčila vzniklo v roce 1977. Kromě řady jiných ocenění získalo i Velkou cenu Křišťálový glóbus na XXI. MFF v Karlových Varech (ex aequo se sovětským filmem Bílý Bim, černé ucho). (Česká televize)
(více)Videa (2)
Recenze (195)
J. Křižan je jeden z mála našich scenáristů (možná jediný), který umí napsat sevřený, dramatický příběh westernového typu, připočteme- li Liškovu hudbu, Hájkův střih, Vláčilovu režii a herecké výkony všech zúčastněných, máme tady mistrovský kousek a předchůdce Svobodova Zániku samoty Berhof. Mýlí se ten, kdo se domnívá, že Kukurova postava pomalu sbírá odvahu k činu, Baranovi je od začátku jasné, že konfrontaci se nevyhne, jen se na ni nepřipravuje v heroické montáži, nýbrž nenápadným předáváním hospodářství synovi. EDIT (horké léto 2024): Kdo chce vědět, co přesně se odehraje ve finále, musí zajít do kina na restaurovanou verzi, bohužel jsem seděl sám v sále pro 400 diváků. ()
Divný film. Všechno v něm působí tak, jak nejsem v českém filmu zvyklý, respektive film s podobným atmosférickým vyzněním se snad v české kinematografii ani nevyskytuje. Nemluvné záporné postavy banderovců, neobvyklá psychologie postav, depresivně vyobrazené prostředí, již zmíněná ultra dusná atmosféra a ani trochu pozitivně působící léto. Film bych si určitě nedal opakovaně, protože se docela táhl jako asfalt na silnici za horkého dne. Vláčil stvořil režii, která v českém filmu nemá obdoby a srovnání. Přesto film není až tak dobrý z diváckého hlediska. Od diváka žádá až příliš obtížně přijatelné vysoké nároky. Mě si z diváckého hlediska nezískal. 60% ()
Na dobu vzniku opravdu výjimečný film. Ve druhé polovině 70. let, po obsazení Československa sovětskými vojsky, se směly točit jen budovatelské a optimistické filmy. Vláčil zvolil ponurost, nebezpečí a část dějin, o které ani komunisté příliš nehovořili. Film o rodině, kterou uvězní nepřátelská squadra banderovců, má skvělé obsazení. Celý film dává smysl a je radost ho sledovat. ()
S díly pana Vláčila jsem zatím nenašla společnou řeč. Přepadení venkovské rodiny proběhne tak rychle, že se ani nenadějete a už s ní bydlí dalších pět "hostů". Dlouhou dobu jsem byla k odevzdanému chování dospělých stejně nedůvěřivá jako jejich syn, postupem času jsem ale pochopila, proč se otec Baran tak dlouho vzpíral. Mluví se zde spíše obrazem (záporné postavy nepromluví vůbec!), což je pro Vláčila typické, ale pro mě bohužel hůře stravitelné. V synopsi zmiňované "rozhodující střetnutí" proběhne ve tmě, takže z něj bohužel není moc vidět, Liškova výrazná hudba v některých momentech působila rušivě. Znovu už vidět nemusím. ()
Baladický thriller založený na principu postupně se stahující smyčky kolem krku hlavních hrdinů. Vláčil buduje atmosféru po krůčcích, plně využívá Kukury a jeho mixu Delonova šarmu a Eastwoodovy neústupné bohorovnosti i tajemna kolem až na jednu výjimku zcela němých banderovců a zásobuje diváka opravdu hutnými scénami (holohlavý A.Kubáň otevírá s nejasnými úmysly zvenčí okno nad postýlkou malé Petrušky, načež nad ní zvedne jako dětskou hračku Železný kříž, či závěrečný showdown). Za to, co provedli s tím demižonem slivovice, si zasloužili zemřít do jednoho.. ()
Galerie (18)
Zajímavosti (9)
- Film získal Velkou cenu Mezinárodního filmového festivalu v Karlových Varech. (M.B)
- Natáčení probíhalo ve Velkých Karlovicích, Štramberku a ve Velkém Meziříčí. (Xell)
- Scéna, kde si Jiří Bartoška jako Banderovec bere nůž od Ondráše (Juraj Kukura) a bodá si nožem postupně mezi prsty, je podobná scéně ve filmu Vetřelci (1986). Ve filmu Vetřelci předvedl podobnou dovednost ve slavné scéně android Bishop. (Horryx)
Reklama