Režie:
František VláčilScénář:
Jiří KřižanKamera:
Ivan ŠlapetaHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Juraj Kukura, Marta Vančurová, Gustáv Valach, Gustav Opočenský, Karel Chromík, Jiří Bartoška, Zdeněk Kutil, Augustín Kubán, Ilja Prachař, Robert Lischke (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Je horké léto, dva roky po skončení druhé světové války. Mlčenlivý hospodář Ondřej Baran (J. Kukura) žije na osamělém statku v Beskydech se ženou Terezkou (M. Vančurová) a dvěma dětmi. Jen občas dojíždí do městečka v dolině za nákupy. Má mírumilovnou povahu a konfliktům s místními lidmi se zásadně vyhýbá. Jednoho dne se na jeho statku objeví skupina pěti banderovců. Ukrajinští nacionalisté, kteří mají na svědomí mnoho mrtvých civilistů, se po válce pokoušejí dostat do Rakouska. Jeden z nich je zraněný a než se uzdraví, musí se o ně Ondřej se ženou postarat. Kromě nich zadržují zabijáci na statku i lékaře (G. Valach), kterého musel Ondřej přivézt. Pokud by se muž pokusil přivolat pomoc, zaplatily by to životem jeho děti i s Terezkou. Zatímco policisté v městečku nemají o dění na statku tušení, Ondřej pochopí, že banderovci v zájmu vlastní bezpečnosti nakonec stejně všechny na statku pozabíjejí. A že se bude muset postavit sám proti přesile pěti vycvičených vrahů... Působivé drama scenáristy Jiřího Křižana a režiséra Františka Vláčila vzniklo v roce 1977. Kromě řady jiných ocenění získalo i Velkou cenu Křišťálový glóbus na XXI. MFF v Karlových Varech (ex aequo se sovětským filmem Bílý Bim, černé ucho). (Česká televize)
(více)Recenze (195)
S díly pana Vláčila jsem zatím nenašla společnou řeč. Přepadení venkovské rodiny proběhne tak rychle, že se ani nenadějete a už s ní bydlí dalších pět "hostů". Dlouhou dobu jsem byla k odevzdanému chování dospělých stejně nedůvěřivá jako jejich syn, postupem času jsem ale pochopila, proč se otec Baran tak dlouho vzpíral. Mluví se zde spíše obrazem (záporné postavy nepromluví vůbec!), což je pro Vláčila typické, ale pro mě bohužel hůře stravitelné. V synopsi zmiňované "rozhodující střetnutí" proběhne ve tmě, takže z něj bohužel není moc vidět, Liškova výrazná hudba v některých momentech působila rušivě. Znovu už vidět nemusím. ()
Jeden z prvních (a možná vůbec první) československý eastern, který vskutku drží krok s Evropou a mohl by vzniknout prakticky kdekoliv jinde. Vláčil od úvodních chvil přenáší na diváka línou atmosféru horkého léta, v níž čas plyne extrémně pomalu a všechno musí uzrát. Jednoduchý, avšak vynikající příběh mu byl záminkou pro prozkoumání lidské psychologie v momentě mezní situace a snahy o to zachovat si určitou lidskost a důstojnost i ve chvílích, kdy se to úplně nečeká. Úplně všechno tu je naprosto minimalistické (krásná hudba Zdeňka Lišky, která si vystačí snad s dvěma motivy, dialogy, kterých je málo a slouží jen k tomu nejnutnějšímu), což jen pomáhá k hodně hutné a tísnivé atmosféře, která pomalu přebírá nadvládu. K tomu se připočítají i nádherná kamera a krásné lokace, které rozhodně neevokují, že by se v nich mohlo odehrát něco zlého. Podobně minimalistické jsou i herecké výkony a zejména Juraj Kukura v titulní roli je naprosto úchvatný, k čemuž mu dopomáhá i to, že jeho postava je výborně napsaná, a i když zdánlivě vypadá zbaběle, moc dobře ví, co dřív, nebo později přijde a nenápadně se na to připravuje (momenty, kdy synka učí sekat trávu a dojit ovci, jsou v tomto kontextu hodně silné). Je tak dominantní, že zastiňuje všechny ostatní, i když Gustáv Valach je tak dost výrazný, samostatnou kapitolou pak jsou banderovci, kteří jsou obsazeni dokonale a zejména Jiří Bartoška s bílou parukou je asi nezvláštnější, přitom ale jedna z nejlepších rolí jeho kariéry, hodně pomohlo i to, že všichni vypadají potřebně "nečesky", i když jde o české a slovenské herce. Stíny horkého léta asi nemají tu extrémní sílu Vláčilova vrcholného období, občas se ve scénáři objeví pár logických děr (doktora, který viditelně bydlí s nějakou ženou, de facto nikdo nehledá) a stopáž mohla být o něco kratší, to ale nic nemění na tom, že jde pořád o vynikající dílo, které v rámci šedé a nenáročné normalizační kinematografie patří k tomu vůbec nejlepšímu. 80 % ()
Téměř plný počet, nevyšlo to jen kvůli třem negativním aspektům – ne vždy mi seděly hudební tóny jinak vynikajícího Zdeňka Lišky, závěrečná konfrontace s banderovci byla zbytečně uspěchaná a ve filmu je jedna výrazná nelogičnost, totiž doktora zavolal kamsi Baran, ale proč se v následujících dnech nepřišli zeptat jeho, kam se doktor poděl? Tím spíš, když na to sám upozornil... Jinak ovšem vynikající záležitost, fantastické herecké výkony v čele s Jurajem Kukurou, dusná letní atmosféra, strach z toho co bude, před kterým není úniku, a zároveň klid, který z otce vyzařuje, zatímco připravuje syna na převzetí hospodářství. ()
J. Křižan je jeden z mála našich scenáristů (možná jediný), který umí napsat sevřený, dramatický příběh westernového typu, připočteme- li Liškovu hudbu, Hájkův střih, Vláčilovu režii a herecké výkony všech zúčastněných, máme tady mistrovský kousek a předchůdce Svobodova Zániku samoty Berhof. Mýlí se ten, kdo se domnívá, že Kukurova postava pomalu sbírá odvahu k činu, Baranovi je od začátku jasné, že konfrontaci se nevyhne, jen se na ni nepřipravuje v heroické montáži, nýbrž nenápadným předáváním hospodářství synovi. EDIT (horké léto 2024): Kdo chce vědět, co přesně se odehraje ve finále, musí zajít do kina na restaurovanou verzi, bohužel jsem seděl sám v sále pro 400 diváků. ()
realisticky spracované -dá sa tomu veriť -bez veľkého rozpočtu bez veľkých trikov na relatívne malom priestore výborne rozohraný príbeh. ()
Skoro jsem měl pocit, že se dívám na spaghetti western - vyprahlé léto, klobouky a cigára v koutku úst mlčenlivých mužů plus český Ennio Morricone - náš nejlepší skladatel Zdeněk Liška (bez jeho prvoligové hudby by tenhle film byl podstatně míň atmosféričtější). 3,5 z 5. ()
Za najlepsie Vlacilove filmy uz dlhodobo povazujem Udoli Vcel alebo Larketu Mazarovu. Tuna ide o sukromneho rolnika, ktory si v klude obraba svoje statky, az kym k nemu nepridu banderovci /Stepan Bandera -- jan. 1909 -- 15. 10. 1959 zalozil Organizaciu Ukrajinskych Nacionalistov - B/. Potom film dostane trochu spad, ale fakt iba trochu. Herecke osadenstvo je nevyrazne, herecke vykony mdle a matne, a ako syn pohrda otcom malo sice nieco doseba, ale bolo to nedokoncene a slabo dotiahnute. Ale zase aby som len nekritizoval, pribeh mal nieco do seba. 50 % ()
Trezorový film z "normalizační doby." 90% ()
Vlacil tocit filmy umel, mel vyborny cit. Bohuzel jeho poeticnost ci lyricnost neskutecne prevysuje nad epikou. To, ze nikdo nehledal doktora, ackoliv hlavni hrdina byl v castem kontaktu s cetnikem, nebo osetrovani Barana, kdyz v chalupe jeste byli dva banderovci film strasne degraduje a je duvod, proc dam vzdy prednost Kachynovi pred Vlacilem a takovemu Bergmanovi timto nesaha ani po kolena. Jinak je film ale pusobivy a ma " kule ". Vyborna Liskova hudba. ()
Nuda k posrání #84. Viz Osvícení. 35% ()
Vláčil "uměl" poezii a filosofii, vyjadřoval ji obrazem a příběhem, ale realistické násilí mu nikdy moc nesedělo. Mlčenliví banderovci vyjadřující čisté zlo (nemají minulost, ani budoucnost - jsou podobni moru, který přijde, zabíjí a najednou je pryč - viz Albert Camus) působí spíše mechanicky - zločinecké obličeje, kříže na prsou a zbraně v rukou; rodina je naznačena jen schématicky - bojovný syn, vyčkávající otec, žena se strachem v očích; a hlavně pokus o rvačky ve tmě, kdy jsou údery Kukurovy pěsti podbarveny Liškovou hudbou - všechno to dohromady zní falešně a chtěně. ()
sebevědomí a sebe vědomí ,............je rozdíl ()
Film, který asi není pro každého, ale když sedne, tak fakt sedí. Pomalé, vleklé drama, pomalu se sunoucí k tragickému konci, který divák tuší každou minutu filmu. Těžká doba, těžký film. Drama jednotlivce, nutnost se rozhodnou ve chvíli nejtěžší. Hrdinství nespočívá ve vykřikování v putyce, ani ho nenajdeme pochodujícím davu, ale v člověku, který zůstane sám tváří v tvář přesile. Takoví hrdinové přežívají v legendách, točí se nich filmy, takovými chceme od mala být i my sami. Jenže až ta chvíle jednou přijde, dokážeme to? ()
Dusivá, ťaživá atmosféra, minimum dialógov, maximum Liškovej hudby a perfektná trojka Valach, Kukura, Bartoška. Éterická Marta Vančurová, ako z iného sveta. ()
Ještě teď mě polévá horko při vzpomínce na to psychologické dusno tak fyzicky přítomné v tomto filmu. Dle mého soudu jedna z nejlepších filmových kreací jak Jiřího Bartošky a tak i Juraje Kukury. ()
Dusné léto...Kronera mluví Babka... Baranův statek se nachází v Karlovském fojtství, čp. 23, Velké Karlovice. ()
Musím uznat, že jak ze začátku, tak v průběhu, na mě silně zapůsobila hudba. Zdeněk Liška byl prostě mág. Taky natočeno to je hodně kvalitně, o hercích nemluvě. Ale ten háček je tempo a pár dalších faktorů. Tempo je pomalé a divné a někdy to vyúsťuje v nelogické chování postav. Co mi ale vadilo nejvíc, tak že ta banda Banderovců mezi sebou vůbec nekomunikovala. Režisér tím chtěl asi naznačit jejich chladnokrevnost a profesionalitu v oboru, ale moc realisticky to pak nepůsobilo. Aspoň, že tady byl Tóma Hluchoněmec. Samozřejmě, že mi to připomínalo jak Adelheid, tak Zánik - disponuje to totiž podobnou atmosférou a příběhem, a proto hodnotím stejně. ()
Nadherne natoceny film z povalecne doby, kdy skupina banderovcu obsadi statek jednoho horskeho farmare z celou jeho rodinou. Ten se jim musi ve vsem podvolit a udelat co reknou, nebot mu vyhrozuji ze zabiji jeho rodinu. Je uzasne sledovat dej a vyvoj jednotlivych postav. Opravdu skvost mezi ceskoslovenskymi filmy. ()
"Někdy ani ten nejsilnější chlap sám nic nezmůže...." Nebo že by přece? Jen Terezka, žena Ondřeje Barana tuší, čeho všeho je její muž schopen.... Tak tenhle baladistický film s atmosférou hustou tak, že by se dala krájet (do značné míry díky Liškově geniální minimalistické hudbě) mě totálně rozsekal. Asi ho sice zařadím do kategorie filmů, které mě asi jednou zhlédnout stačily, ale to nic nevypovídá o kvalitě tohoto filmu. Jen jsem zvědavý, jak tento film bude za takových 30-40 let hodnotit generace našich dětí a vnuků...Tedy pokud se na něj někdo v té době bude ještě vůbec chtít dívat.... Protože to co se ve filmu odehraje na ploše celovečerního filmu by dnešní režisér natočil na ploše sotva čtvrtinové... Ale přesto smekám klobouk jak před hereckými výkony Juraje Kukury a Gustava Valacha, tak před režií Františka Vláčila. ()
Zabijáci z Ukrajiny obsadí horské hospodářství - už samotný námět by dnes neprošel a už nikdy neprojde. Celkově mě snímek příliš nenadchnul, ale poprvé jsem viděl Kukuru za mlada a smekám klobouk, nedivím se, že se z něho stal herec evropského formátu. Dále výborný Valach, depresivní hudba a Vláčil typický ve střídání naivních scén s těmi tíživými. ()
Reklama