Režie:
František VláčilKamera:
František UldrichHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Petr Čepek, Jan Kačer, Věra Galatíková, Zdeněk Sedláček, Zdeněk Kryzánek, Jana Hájková, Michal Kožuch, Ladislav Gzela, Petr Štěpánek, Josef Somr, Miloš Willig (více)Obsahy(1)
Příběh filmu režiséra Františka Vláčila a libretisty Vladimíra Körnera se odehrává v druhé polovině 13. století. Český zemanský synek Ondřej z Vlkova přišel do řádu ještě jako dítě. Nestalo se tak dobrovolně. Snad si ani neuvědomoval, že byl vlastně obětován na usmíření otcova násilného činu, spáchaného na něm samotném, a že byl tedy dvojnásobnou obětí. Až po deseti letech odříkání poznává, že existuje ještě jiný svět, ještě jiný život než ten, který uzavírají pevné zdi řádového hradu. Podlehne volání domova, volání rodného Údolí včel, a pokusí se o návrat. Již se zdá, že bude mít více štěstí než bratr Rotgier, jehož pokus o únik skončil krutou smrtí. Ale i v jeho případě se ukazuje moc řádu silnější a náboženský fanatismus znovu triumfuje nad v té době beznadějným pokusem jedince o vzpouru proti síle dogmatu spojeného s mocí. (Bontonfilm)
(více)Recenze (406)
Kruté, syrové, depresivní, ale zároveň mystické a magické drama Františka Vláčila a jeden z nejlešpích českých historických snímků, který jsem měl tu možnost shlédnout. Ještě musím dát tu Markétu Lazarovou, u které si chci nejdříve přečíst knížku. Z použitých materiálů pro Markétu vznikl další masterpiece a možná i životní role Čepka. 95% ()
Mám pocit, že jsem viděl jiný film než všichni ostatní. Úplně věřím, že vznikl jen pro využití drahých kostýmů - je totiž technicky strašně odfláklý. Nezáživná, statická kamera a střih, nesourodá hudba, uřvaný Petr Čepek, občas debilní dialogy. Nechápu typicky pseudointelektuální srovnání se Sedmou pečetí nebo Andrejem Rublevem - to jsou nejen mnohem lepší filmy a společné mají snad jen náboženské motivy a středověké kulisy (nemluvě o tom, že Bergman používával aspoń trochu nápaditou kameru). Rovněž nechápu, co na tom komu přijde temné, špinavé a depresivní. Tak dobré hodnocení nedávám proto, že by to byl tak dobrý film. Dávám je proto, že to je jeden z mála českých historických filmů, které skutečně jsou schopny vystihnout středověkou atmosféru - která není nijak syrová ani temná! - a způsob uvažování středověkého člověka. Protože příběh Vladimíra Körnera o fanatickém johanitovi, který se mstí svému bratru, zradivšímu řád má spád, dobře promyšlené postavy i zajímavou myšlenku. A protože role fanatického rytíře Armina je životní rolí geniálního Jana Kačera. - Ale to by život zanikl. - Ať. Zůstanou andělé. ()
Vlacil zvladl 13.stoleti skvele,stejne tak nabozensky fanatismus ve sve nejryzejsi forme-bohuzel stale platny i ve 21.stoleti!!!Huste,ponure,neskutecne depresivni a velmi dobre natocene. ()
Petr Čepek byl geniální. Skutečně dokázal vše říci očima. ()
19.2.2024 kino luna ()
Vláčil je náš nejlepší filmový režisér, málo naplat. ()
3,5 * ()
Snažil jsem se shlédnout tento snímek bez nějakých očekávání a předpojatosti (jakože "to bude dóst dobré"), avšak neutralita mi vydržela jen pár vteřin. Už úvodní titulky mě strhly a já během nich posmutněle přemítal, jak hluboko jsme klesli a kam že se to dnes dostala česká kinematografie. Proti tomu, co se u nás točilo před pár desítkami let, se veškerá dnešní filmová tvotrba s vážnou tváří ani filmem nazvat nedá. - Tak to byly první pocity, na které jsem ovšem hned zapomenul, vytržen z reality a ponořen do krásy samé. Chvílemi se mi chtělo plesat, že sleudji české dílko Ingmara Bergmana (jakýsi mix Pramene panny a Sedmé pečeti), ale záhy jsem byl nucen konstatovat (a to velice rád), že to, na čem spočívá můj ctěný zrak, tyto perly světové kinematografie hravě převyšuje. Ano, dámy a pánové, jestli jsme někdy měli režiséra opravdu patřícího do světové špičky, pak jedině František Vláčil. ()
Udělal jsem velkou chybu před tím, než jsem se podíval na Údolí včel. Přečetl jsem si knihu Údolí včel od Vladimíra Körnera. Mám ji jako povinnou četbu do školy a přišlo mi dobré mít přečtenou knihu ještě před filmem například kvůli lepšímu pochopení postav, souvislostí a podobně. Navíc Körner vytvořil nejprve scénář k Vláčilovu filmu a ten poté přepracoval na knihu. Kvůli knize jsem si ale vše představoval úplně jinak a to mi film totálně zkazilo. Například Armina von der Heideho jsem si představoval tak o 20 let staršího. Po několikatýdenní cestě Ondřeje z Pruska do Čech jsem myslel, že bude minimálně zarostlý a špinavý, ale on byl stejný, jako když odcházel. Prostě byla to velká chyba a já se na tenhle film budu muset podívat tak za rok ještě jednou. ()
Dvěma slovy...František Vláčil. Víc není třeba dodávat. ()
Souhlasím stoprocentně s komentářem RHK. Snímek je bravurně umělecky natočen, je psychologický, hudba je prostě úžasná, herecké výkony obou aktérů na vysoké úrovni, scény mají kvalitní aranžmá, takže filmový fajnšmekr si přijde na své...ale já jsem se prostě nudil. Ne celý film, ale je zde spousta na můj vkus zbytečných pasáží, nejlepší jsou scény v noci, kdy skoro nic nevidíte(možná způsobeno školním projektorem) a někdy jsem měl nutkání se spíše smát. Takhle přesně to nějak ve středověku bylo, film na mne zapůsobil, ale prostě váhám mezi třemi a čtyřmi a nakonec tedy dávám hodně slabé čtyři. Navíc ke konci jsem čekal finální souboj na meče a bohužel, k ničemu takovému nedošlo. ()
Dlouho jsem otálel, než jsem si pustil tento film. Ztvárnění středověku mi vždy připadalo alespoň podle fotografií nehodnověrné a dosti syrové. Nyní jsem však poměrně spokojený, protože film si svou syrovost středověku dokázal obhájit. Posmutnělá hudba, černobílý obraz, správné záběry kamery - to vše dodává pochmurnou atmosféru filmu, který je pochmurný i bez ní. Nedám plný počet, protože místy jsem se trochu nudil (hlavně v první polovině filmu), ovšem závěr byl naopak skvostný. Zaujala mě scéna, kdy Armin probodne mečem hrdlo Lenory - scéna působí velmi realisticky, stejně tak jako i krev vycházející z hrdla. Posledních dvacet minut filmu má náboj a jsou bezchybné, malinko je to škoda, že film takto dokonalý nebyl po celou dobu trvání. A jinak souhlasím s "wosho", Údolí včel působí opravdu velmi lehce a mnohem stravitelněji než těžká Markéta Lazarova. ()
Tak trochu česká "Sedmá pečeť", zde je to ale bez hlubokých myšlenek. Zde je jednotvárné náboženství, jednoduchost, chybovst a hledání odpuštění. ()
Silne brutálny umelecko historický pevne duchovne rozorvalo mysliaci snímok ktorý stojí určite za vzhliadnutie. ()
Nejen proto, že mě filmy ze středověku nebaví. Ani nuda střední pasáže není úplně na škodu filmovému zážitku. Naopak herecky je to pojato bravurně, Čepek s Kačerem nemají chybu. To co mi vadilo byla ten viditelný nedostatek peněz. Když už jde o filmařsky dokonalé dílo, nenechám si tedy film zničit vysedáváním u stejného stolu u stejného polorozbořeného okna, nenechám si ho zničit ani prachbídnými triky (hození syna na zeď, psi a Armin...). Taková doslovnost s malým rozpočtem je na škodu. Jinak dílo, jehož teze jsou věčné, vždy tu bude někdo slepě věřící svému "řádu" a neváhající použít nůž, výbušninu či auto k nastolení "pořádku"... ()
Pořád mě udivuje, jak nám Vláčil dokázal namluvit, že takhle nějak středověk skutečně vypadal. Nesrovnalostí by se přitom našlo poměrně dost – podezřele vznešená a bohatá řeč většiny hrdinů, poetizace, kterou obstarává neúnavný chorál, atd. Vláčilovy historické filmy jsou ve skutečnosti značně stylizované, ale hlavně se tím nijak netají, naopak vytvářejí ideální cestu mezi naturalistickou drsností a čítankovým suchopárem. Ta cesta rozhodně neznamená kompromis, jinak by Údolí včel nevyprávělo o zjevném fanatismu a dokonce homosexualitě (i když to druhé režisér nikdy naplno nevysloví). Skoro se nechce věřit, že tohle všechno vzniklo jako „vedlejší produkt“ Markety Lazarové ()
Film doprovází chorály, které absolutně vystihujou dobu. ()
"Utrpení přibližuje Bohu. - A kam si až došel, Armine?" Musím říct, že po dlouhé době mám zase skvělý filmový zážitek, který mi nedal spát celou noc a pár dní ve mě zcela jistě ještě bude. Dlouho mi to tu leželo a nebyl jsem připraven. Co k tomuto mistrovskému dílu ještě dodat? Očarovala mě tíživá atmosféra doby, sklíčenost, beznaděj, prázdnota. Očarovala mě nádherná kamera. Ta neuvěřitelná přímost v záběrech, takřka matematická přesnost, vskutku nádherné obrazy. Nedá se věřit, že vznikli bez pomocí triků ani umělkování, tohle tam prostě bylo a já tomu věřím. Tíživá hudba Zdeňka Lišky, stále se opakující jeden tón, který se do vás hluboko zavrtá. Zvuk včel. Monotónní a kazavý hlas Kačera. Rebelský Čepek. ()
Zvláštny, veľmi náročný film. Pôsobil na mňa veľmi depresívne, samotný rád, jeho pravidlá a okolie bolo depresívne. To, čo sa stalo Ondřejovi bolo depresívne a celé proste. Ani sa nečudujem, keď celý stredovek bol vlastne "temný". Úžasná atmosféra, hudba bola fakt dokonale dobová a získala si ma. Druhá časť filmu, potom čo sa Ondřej dostal preč mi už taká zaujímavá neprišla, ale jednoznačne úžasný, plnohodnotný zážitok s fakt šokujúcim koncom. K myšlienke filmu - ja som tiež veriaci, preto mi mnohé veci prišli blízke, ale nie som fanatik tak ako Armin, ale zase ani taký sveták ako Ondřej. Mnohé veci, ktoré Ondřej urobil mi prišli až odporné a hnusné. Armin bol zase veľmi úprimný vo svojej snahe zostať čistý a celkovo mi bol oveľa sympatickejší. Dlho mi český film nepriniesol taký úžasný zážitok ako tento, fakt. ()
Rovnako ako v Markete Lazarovej som nemal ani v najmenšom pocit, že sa pozerám na dobrý film. Aspoň to malo nejaký dej, čo je jediný klad filmu. Občas ma hodnotenie filmu na ČSFD sklame a toto je práve takýto prípad, keď sa úplne minie môjmu pohľadu. (22.6.2013) –––– Na druhýkrát po lepšom pochopení Vláčilovho prístupu k filmu a zobrazenia stredoveku zvyšujem na tri hviezdy s tým, že v tomto filme vidím určitý potenciál. Na tretíkrát verím, že by to mohlo byť aj za štyri. (10.10.2016) ()
Reklama