Režie:
Lars von TrierHudba:
Joachim HolbekHrají:
Udo Kier, Kirsten Olesen, Solbjørg Højfeldt, Baard Owe, Dick Kaysø, Mette Munk Plum, Henning JensenObsahy(1)
Televízny film z dielne najvýznamnejšieho súčasného dánskeho režiséra Larsa von Triera vychádza z poznámok a scenára legendy dánskeho nemého filmu Carla Theodora Dryera, ktorý snímku nestihol zrealizovať. Film je osobnou interpretáciou antického mýtu, vzdáva hold legende samotnej, dielu Dryera i ére nemého filmu. Trierovi sa s minimálnym scénografickým arzenálom podarilo pretlmočiť nadčasový odkaz mýtu o Médei a o jej tragickom osude. Režisér preniesol dej z antického Grécka do doby temna na severe, kde nehostinná príroda poskytuje nádherné a ťaživé obrazy vnútorných stavov hrdinov legendy. Von Trier si za film vyslúžil Prix Jean D Arcy. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (47)
A toto bolo čo?! Nie často sa mi stáva, že sa výrazne odlišujem hodnotením od výsledného hodnotenia užívateľov, ale takto dramaticky je to snáď prvýkrát. Neskutočne monotónne dielko, takmer bez hudby a akéhokoľvek dramatizovania jednotlivých scén. Tie však väčšinou aj chýbajú, takže sa nemá čo dramatizovať. Tento film mi nedal proste nič. Často prechádza až do absurdnosti, nenaviazal na seba ani štipku môjho citu a viem absolútne a viem istotou povedať, že už ho určite nikdy nechcem vidieť. Jediná mierne pozitívna vec bola kamera a Udo Kier. 20%. ()
,,CO SE CHYSTÁŠ UDĚLAT, MÉDEO?“ … ,,PŘEMÝŠLÍM O DĚTECH... A SOBĚ.…“ /// Vezměte legendu o Médeie a vzpomeňte, kterak Iáson zatoužil po mladým mase (voni říkaj, že po moci, ale co vám budu vyprávět…). Divadlo pro náročnýho diváka, v němž dialogy týhle paní jsou fakt dramatický. Lars von Trier už tehdy věděl, že jeho místo je v temnejch filmovejch kobkách, ve kterejch může nechat trpět umírajícího koně nebo … . Pastva pro artově morbidní obecenstvo, ve který mě bavila spíš ta druhá půlka, kde se už míň ,,básní“ a víc koná. Možná, že ten sugestivní závěr mnohé dožene ke 4*, ale já přesto říkám, že je to moc dlouhý! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Páč Carl Theodor Dreyer a Lars von Trier jedno jsou. 2.) Říkají mi Médeia. (Ty krávo, tys ji trumfla! Cinkni Trierovi…) 3.) Thx za titule ,,chulimanga“ a ,,vopalka“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Stejně jako u Tarrovy adaptace Macbetha, která vznikla za stejně nízkorozpočtových podmínek, moc nechápu, proč takové zajímavé experimentování nemohli předvést v něčem svém, ale v nějaké adaptaci klasiky. Trierova Médea mě sice oslovila vizuálně víc, ale stejně nemůžu říct, že by mě úplně pohltila a částečně je to způsobené i právě tím. Ale jinak ano, musím uznat, že to mělo něco do sebe, že to experimentování tady mělo hlubší smysl a propracovanost v nejedné scéně, že ta stopáž je naprosto ideální a že je tu spousta scén skvěle natočených. Aby taky ne, když to Trier natočil v době, kdy mu ještě nehráblo z rozklepané kamery... Každopádně jsem si tu hlavně potvrdil, že Trierovo období od Médeii do Prolomit vlny bylo opravdu to nejlepší. To předtím bylo takové hledání vlastního stylu a vše poté je pokažené rozklepanou kamerou, přehnanou hrou na umění a náměty, které víc jak jednoduchou myšlenku ze sebe za celou svoji stopáž nevyplodí (čest aspoň částečným výjimkám). Slabé 4* ()
V první půlhodině jsem měla aspoň třikrát chuť ten film vypnout - děj o ničem, mě rozhodně neoslovující monology a k tomu všemu nesympatická až odpudivá hlavní představitelka. Ale nevypla jsem, protože Trierova kamera je skvělá - hra se světlem a stínem, odrazy slunce, průhledy vodou, triky s plátnem. Oproti tomu druhá polovina je naprosto fantastická! Děj nabere ďábelský spád - Trier divákovi servíruje dechberoucí obrazy (scénu s cválajícím a následně umírajícím koněm jsem si pouštěla několikrát), gradující Medeino šílenství a Jasonovo zoufalství člověku nedovolí spustit oči z obrazovky a pak přijde to finále. 3/5 ()
Lars von Trier sa odklonil od typických znakov a tém, ktoré ho definujú ako osobitého tvorcu a vytvoril Médeu ako poctu ďalšiemu filmovému velikánovi, dánskemu režisérovi Carlovi Theodorovi Dryereovi. Tí, ktorý mali možnosť vidieť nejaký Dryereov film vedia čím bol tento tvorca povestný a osobitý. Jeho záľuba v detailoch, úzkych priestoroch aby vynikla mimika hercov a využívanie prírody ako ďalšej postavy - čo je jeden z typických znakoch nemého obdobia v severských filmoch, preniesol aj do svojho nikdy nezrealizovateľného scenára, ktorý sa rozhodol Trier sfilmovať a vzdať tak osobitý hold tomuto velikánovi. Myslím si, že film nemohol dopadnúť lepšie. Krásne využitie detailov a prostredia, ktoré tranformuje jeden z najznámejších mýtov a prezentuje ho súčasnému divákovi ako severskú legendu. Vizuálne zobrazenie obrazov je efektné a ako sme u Triera zvyknutý pútavé a zaujímavé. Rozhodne stojí za pozretie. ()
Galerie (1)
Photo © Danmarks Radio (DR)
![Médea - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/474/474378_25067a.jpg)
Reklama