Režie:
Ladislav BromScénář:
Karel SteklýKamera:
Jan StallichHudba:
Josef DobešHrají:
Theodor Pištěk, Antonie Nedošinská, Fanda Mrázek, Jan Šebor, Jiří Vondrovič, Vilém Šťovík, Josef Hampacher, Raoul Schránil, Josef Zeman, Karel Fořt (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Fotbalové mužstvo tvoří jedenáct hráčů. A majitel autodílny Kryštof Klapzuba má přesně tolik sportovně nadaných synů. Není divu, že ho jednou bývalý internacionál Hájek přemluví, aby ze svých synů postavil fotbalové mužstvo. Nadšení synové pilně trénují a po několika drobných zádrhelech se začínají dostavovat první výsledky v podobě vyhraných zápasů. Kromě sportovních výsledků dostaví se ovšem také láska, když dva ze synů, Pepík s Jardou, při zkušební jízdě opraveného auta bankéře Šlejhara pomohou Evě Bínové, dceři předsedy S. K. Meteor, a její kamarádce Heleně, které nabouraly auto cestou na chatu. Pepík se totiž při opravování jejich auta do Evy zakouká. Situaci však poněkud zkomplikuje omyl dívek, které se domnívají, že Pepík je synem bankéře Šlejhara. Když se totiž Helenin přítel rozhodne této známosti využít, Helena usoudí dodatečně podle čísla auta, že Pepík je synem bankéře. Helenin kamarád chce tuto známost využít a za skutečným bankéřovým synem zajde, ten však pochopitelně popře, že by Evu znal. To dívku natolik rozlobí, že známost ukončí. Čas však mnohé vyřeší. Klapzubáci odjedou na úspěšné turné plné vítězných utkání doma i v zahraničí, a když se vrátí, nabídne stavitel Bína Pepíkovi profesionální smlouvu. Eva pochopí svůj omyl a s Pepíkem se udobří. A protože se Klapzubova jedenáctka stává novým národním mužstvem, zdá se, že lásku i fotbal čeká mnoho dobrého. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (72)
Je tam jedna myšlenka, za kterou přidávám bod. A to je monolog starého Klapzuby, který běduje nad tím, že jsou v profesionalismu hráči prodáváni a kupováni jako zvířata na trhu. Kdyby tak viděl, co se děje dneska! Profesionální sportovec je vlastně otrok. Sport pro čest a slávu, nikoliv pro peníze, to je to, čemu tleskám a fandím... Jinak ten film měl velmi slabý scénář, který si z Basse vzal pouze myšlenku o neporazitelné bratrské jedenáctce. Nesměla tu chybět ovšem osudová láska, která všechno zamotává, slovní vtípky a hříčky neměly tentokrát vůbec žádnou úroveň, některé scény neměly vůbec žádný význam pro plynulý děj, možná by použité dokumentární snímky fotbalových zápasů, jenže bohužel nevíme, z kterých jsou vystříhány. ()
"Svatba to není jako přestup k profesionalismu. Tam se nemůžeš tak snadno dát reamaterizovat a vrátit se do mateřskýho klubu." Nepovažuju za nejlepší nápad vzít fotbalovou knížku, vykuchat z ní fotbal a natočit cosi o první lásce centrforvarda Pepíka Klapzuby. Knížku jsem jako dítě hltal a filmové zpracování mi vždy připadalo příšerné, ale vždycky mě potěší, když slyším, že hrát pro čest a slávu je lepší než hrát o peníze. Já tedy hraju, protože mě to baví. Ale jsem tak trochu profesionál, protože jsem si brilantním čutáním do meruny vykopal nejeden párek s chlebem a s hořčicí. ()
''Čechoslováci, poctiví slovanští sportovci!'' - Patetická otřesnost. Výraz meruna by měl být zakázán a ještě si dovolím zprávičku pro Enšpígla. Ty absolutní fando fotbalu, tyvole, chodící manekýni? Uvědomuješ si, že Baroš je druhej nejlepší střelec v historii našeho fotbalu a že žádnej jinej obránce neodehrál více zápasů za repre jak Ujfaluši? Ty si místo analýzy fotbalu radši dej další desinu a zaplivej si v knajpě. ()
Redakce Lidových novin seskupila ve dvacátých a třicátých letech do svého středu plejádu významných person české literatury, v jejichž čele stála především jména Karla Čapka, Karla Poláčka, Františka Langera a Eduarda Basse. Asi nejblíže k sobě měli Poláček s Bassem. Oba vytvořili řadu humoristických děl různé úrovně a kvality, ale jen dva romány z fotbalového prostředí se dočkaly nebývalé popularity u malých i velkých čtenářů. Bassova Klapzubova jedenáctka se stala ve své době dokonce určitým fenoménem a do jisté míry i prvním odkazem budoucí slávy české kopané tak, jak ji o několik let později zvěčnil také Poláček v Mužích v offsidu (romány dělí necelých deset let). Filmoví tvůrci nakonec sáhli po obou předlohách, ale zatímco Muži v offsidu našli svého trojského koně v zde excelujícím Haasovi, příběh otce Klapzuby a jeho jedenácti synů byl doveden k nevyhovujícím a de facto deformujícím kompromisům, nemilosrdně určených producenty a režisérem. Tomu také odpovídal výběr hereckých představitelů, přičemž volba Theodora Pištěka a Antonie Nedošinské do hlavních rolí nemusela nutně znamenat neúspěch. Na hraně se zde pohybuje především výběr chlapeckých dorostenců, vesměs neherců a profesionálních sportovců, motivovaný režisérovou snahou o získání nových, mladých lidí pro filmovou kameru. Z komerčního hlediska se jako nadmíru vhodná jeví účast Hany Vítové, svou bezpečnou polohu tu nacházejí také Marvan, herec mimořádných kvalit, Kohout, Neumann i Filipovský. Onen vlastenecký tón, implementovaný do filmu pod tíhou soudobé politické situace, jen stěží nalezne porozumění u současného diváka, přesto není od věci připomenout, že tehdy, v osmatřicátém roce, fungovala kopaná na zcela jiných morálních pravidlech, než dnes. To především. ()
Na filmovou adaptaci knihy o fotbalu tam bylo sakra málo fotbalu a spousta milostných a společenských motivů. Chyběly tam silné osobnosti, opakovaly se repliky a vtipy a co se týče zápasu na Kladnu, tak to jsem měla chuť Marvanovi napařit červenou kartu. Navíc z snímku místy trčely technické nedokonalosti, hlavně nesynchronní obraz a zvuk a naprostá absence zvuku při snímání velkých celků. Závěrečná militarizace sportovců mi vzhledem k premiéře na začátku září 1938 přišla neskutečně smutná. ()
Galerie (4)
Photo © Reiter Film
![Klapzubova XI. - Fotosky](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/167/109/167109355_0df56e.jpg)
Zajímavosti (6)
- Film měl premiéru pouhé čtyři týdny před podpisem Mnichovské dohody. Snímek tak nezaujal jen populárním tématem, ale i vlasteneckým vyzněním. (Zdroj: NFA)
- Theodor Pištěk hraje ve filmu Krištofa Klapzubu, ale autodílna se jmenuje " U Kryštofa". (Karlos80)
-
Skladbu „Ukolébavka z Harlemu“ ve filmu zpívá Míla Spazierová-Hezká. Jde o nepůvodní píseň, kterou v roce 1937 složil František Svojík.
Píseň byla původně nahrána jak ve zpívané, tak i hrané verzi orchestrem Harryho Hardena. (Muffino)
Reklama