Režie:
Tomáš Vorel st.Kamera:
Marek JíchaHudba:
Vladimír FranzHrají:
Tomáš Hanák, Milena Dvorská, Václav Strasser, Hana Tallerová, Jan Slovák, Romana Sittová, Naďa Šafratová, Otakáro Maria Schmidt, Martin Horák (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Hořká komedie a v pořadí třetí celovečerní film režiséra Tomáše Vorla (Pražská pětka, Kouř), odehrávající se v samém srdci Prahy - na Karlově mostě, tak jak jej známe z dnešních dnů. Je to příběh plný romantiky, vášní, černého humoru a temné pražské mystiky. Hlavní hrdina Tomáš, absolvent FAMU a někdejší slibný mladý režisér, řeší klasickou třicátnickou krizi. Potlouká se bez cíle po Malé Straně, propadá čím dál tím větší beznaději. Všude kolem něj kraluje důmyslný i prvoplánovaný duch komerce, na níž se on sám nechce podílet. Kromě tvůrčího prázdna a snad i v závislosti na něm se kolem Tomáše trhají i osobní vztahy. Pro manželku Martinu je už Tomášův bezbřehý způsob života neúnosný. Pro ní i jejího syna Péťu svitne naděje v osobě bohatého a úspěšného producenta Roberta, který se svižně pohybuje přebujelým světem reklamních šotů. Tak se Tomáš stává jedním z vrcholů manželského trojúhelníku. Robert Tomáše donutí, aby se dal do psaní filmového scénáře a slíbí mu, že bude financovat jeho natočení. Očekává, že se mu Tomáš nebude plést do jeho slibně se rozvíjejícího se vztahu s Martinou. Dochází však k nečekanému rozuzlení...
Příběh režiséra, jenž zoufale hledá cestu ze slepé životní uličky, naznačuje jistou autobiografičnost nejen křestním jménem hlavního hrdiny, ale do značné míry kopíruje i Vorlovy názory na českou současnost a rozvíjí jeho utkvělá témata. Přes všechny své kvality, výjimečný myšlenkový přesah a vnitřní upřímnost vyznívá Vorlovo hledání životní a tvůrčí autenticity poněkud uměle - lze mu minimálně vytknout stylovou nevyváženost, místy i tezovistost a přebytečnou ornamentálnost. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (92)
Tomáš Vorel ve svých filmech umí jednu věc perfektně - popsat dobu, v níž film vznikal. Ať už to byla absurdita husákovské normalizace v Kouři a nebo nejnověji křečovitost lobbingových, marketingových a jiných firem v Ulovit miliardáře. A tak i Kamenný most mi připadá jako téměř dokonalé ztvárnění "devadesátek" v Praze. Nástup komerce, tupých reklam, upatlaného kapitalismu, ale také mystika, kocovina a Václav Havel. Vorel zde v podstatě nastavil svá budoucí témata (skřítek, Hanák koupající se synem v řece). Jako jeden z mála českých režisérů má svoji vlastní poetiku; určitá sklepácká trapnost, která je ale velmi přesná a vtipná. Nejlepší je, jak hlavní postavě pořád někdo říká, co má dělat, že se má vzpamatovat - jako by právě tohle byl způsob, jak zbavit člověka deprese... Kamenný most je film o mladých lidech, co opustí uměleckou školu jako talenti, ale v tržním prostředí se jim nedaří uplatnit (kolik takových znám!). Je to také film o autorském bloku, v podstatě takové české 8 a půl, jen jaksi bezvýchodnější. Přesto často pobaví, vždyť kdo by někdy nechtěl se šmelináři na Karlově mostě zatočit tak jako otec hlavního hrdiny, že? Kamera a hudba jsou fantastické a napomáhají snové, mystické a velmi stylizované formě, která je mně osobně bližší, než přílišný naturalismus např. Slámových filmů. ()
Po vnitřním boji, jestli dát velmi vysoké nebo hodně nízké hodnocení, jsem se rozhodl pro kompromis. Skvělé okamžiky střídají samoúčelné scény, doplněné šablonovitými postavami. Navíc řeka deprese nakonec zaplavuje úplně vše a těžko pak být nadšený z filmu, z kterého vám je mizerně (samozřejmě, že nemožné to není). Zajímavá je "parodie" Věry Chytilové, nebo Jan Slovák v roli Roberta, který je tu, oproti Mirkovi v Kouři, v úplně jiné pozici... PS: Viděl jsem pouze DVD verzi. ()
Vorel byl při psaní scénáře evidentně na pokraji psychického zhroucení, takže není velkým překvapením, že jde o naprostý zmar plný deprese. Něco se však přeci jen povedlo. Nemám problém přiznat, že jsem v první chvíli uvěřil, že vidím Chytilovou. Většina hereckých výkonů je k pláči, ale Synková si za svou proměnu zaslouží uznání. ()
Jako reflexe raného kapitalismu NE, jako sebereflexe nedostačující. Pokud se chcete podívat na něco lepšího, hleďte sem. Ovšem některé výkony (Synkové parafráze Věry Chytilové) či myšlenky (CO CHCEŠ DĚLAT S TĚMA MILIÓNAMA? DALŠÍ MILIÓNY?) byly veskrze zajímavé. Spoluscénáristou byl i Jaroslav Dušek :-) 70%. ()
Pane režisére, važte si toho, že můžete svobodně tvořit, říká tehdejší prezident režisérovi, který hledá co vlastně má dělat. nechce jít cestou komerce, jako jeho kolega, který tagzvaně jede v novém proudu, ale současně neví co a jak točit. Je bezradný, asi podobně jako Václav Havel, když byl uzavřen již na Hradě a život kolem se řítil už úplně jinam, než ty jeho tehdejší monology z Lán pro rádio. Myslel jsem si, že ten film je z roku tak 1993, ale on je až z roku 1996. Vystupuje zde i postava osvícené dívky, ženy, která sice načne dost zajímavé otázky, ale nedopovídá je a neukazuje jak je aplikuje v životě. Málokdo asi čekal, že film NA BRIGÁDĚ bude pro režiséra VORLA vlastně vrcholem jeho kariéry, ke kterémmu se už žádným dalším filmem nepřiblíží. Proto se nedivím, když se jednou vyjádřil, že ho mrzí, že ta filmová povídka, že z toho neudělal celovečerní film. ()
Galerie (6)
Zajímavosti (10)
- V čase 3:40 projde po Karlově mostě před kamerou malíř Reon (Jan Zahradník) a v rukou si nese plastiku čerta. (vlasyrostou)
- V lednu 2016 proběhla premiéra režisérské verze snímku po 20. letech od vzniku snímku..Film byl digitalizován, přibyly vnitřní monology hlavní postavy Tomáše a digitální efekty. Film bude promítán pouze v klubových kinech. (sator)
- Postava Jany Synkové až nápadně připomíná známou českou režisérku Věru Chytilovou. (ČSFD)
Reklama