Režie:
Václav VorlíčekScénář:
Miloš MacourekKamera:
František UldrichHudba:
Karel SvobodaHrají:
Vladimír Menšík, Jiří Sovák, Iva Janžurová, Michal Kocourek, Ondřej Hach, František Filipovský, Ivana Maříková, Petr Přívozník, Stella Zázvorková (více)Obsahy(1)
Hrdiny bláznivé komedie plné krkolomných absurdních zápletek, záměn, zmatků a rozuzlení jsou meloucháři Jarda Zemánek a Franta Liška, kterým nic není svaté. Sotva se dostanou z vězení, kde se ocitli kvůli nepodařené krádeži lihu, už jedou v další levotě. Oba výtečníky si totiž najme majitel kosmetického salónu Netušil, spolčený s docentem Mlejnkem z výzkumného ústavu, kde právě vynalezli přístroj k regeneraci starých dojnic. Netušil chce získat přesnou kopii přístroje, která má bohatým paničkám vracet ztracené mládí. Má to ale háček. Kdo chce léčebnou kúru podstoupit, nesmí v kritické době jíst špenát, který účinky přístroje znásobuje… (Česká televize)
(více)Videa (2)
Recenze (359)
Rozkrádání majetku v socialistickém vlastnictví se nemusí vyplácet, ale při správném sortimentu a složení jídelníčku je možno dosáhnout ohromujících výsledků. Třeba tak lze namísto gumoléčby a lepení papírových pytlíků na Mírově absovovat pouhé vytahání za ucho a zabavení oblíbeného plyšáka v mateřské školce. Nějak mi tahle švihlá česká komedie nikdy úplně nepřirostla k myokardu, ale pánové Zemánek i Liška jsou okouzlující v každém věku, sem-tam uchechtnutí to ze mě vyloudilo, můžu tedy udělit poctivých 60%. ()
Tenhle film vnímám spíš jako zprávu o své době, než jako nadčasovou komedii. Tudíž nepřekvapí, že tam v podstatě každý druhý krade, aby si přilepšil, že kuřecí kung pao bylo něco vybraného/exotického, co si člověk mohl dát v nóbl hotelu (kde ale stejně tak vařili i obyčejného vrabce s knedlíkem), nebo že ústředním motivem, který uvede vše do pohybu, je snaha zlepšit dojivost krav (jejich "regenerací"), což je stejný motiv, který se objevil už 11 let před tím ve starším Vorlíčkově snímku Kdo chce zabít Jessii?, v němž šílená vědkyně vpraví krávě speciální roztok, aby jí upravila sen, v němž ji obtěžují ovádi, a tím jí zlepšila psychiku a dojivost (a dojivost krav se rovněž řeší ve Slunce, seno, jahody z r. 1983). A osobně mi ten macourkovský humor zas tak vtipný nepřijde, a někdy mi přijde i poněkud nucený, například i co se týká samotného názvu, protože ta replika číšníka nedává smysl - jaksi "ústřední" složkou toho jídla je přece moravský vrabec, který se tradičně podává se špenátem a bramborovým knedlíkem, a každý normální Čech by si takové jídlo objednal slovy, že si dá "vrabce", a ten špenát (a knedlíky) by vůbec nezmiňoval, protože to je přece samozřejmé, a stejně tak číšník by to takto i nabídnul hostům - zda si nedají vrabce - ale filmový číšník zde místo toho pronese: "Což takhle dát si špenát?", a teprve PO vyvolání zájmu hostů (který je sám o sobě překvapivý, protože samotný špenát sám o sobě jen těžko tehdy mohl někoho tak zaujmout) dodá: "S bramborovými knedlíky a s vrabci samozřejmě", a ještě je to celé podbarveno napínavou hudbou, aby i ten poslední debil v publiku pochopil, že se jedná o zásadní dějový zvrat. A takových momentů je ten film plný - děj se kupříkladu nijak neobtěžuje vysvětlit, jaktože dětským (ale i těm seniorským na konci') verzím Lišky a Zemánka zůstaly dospělé hlasy (ale hlavně, že to působí komicky!), o trapném vtipu s "rozbitými" dveřmi na fotobuňku nemluvě, vydávat Somra se Zázvorkovou v parukách za Španěly působí jako špatný vtip, a takto by se v tom šlo pitvat asi ještě dlouho. Navíc jsem vždy nesnášel i tu příšerně ohranou Schelingerovu píseň, takže se asi nelze moc divit, že když jsem dostal chuť si to po letech osvěžit, byl jsem z toho spíš zklamaný. ()
Václav Vorlíček je génius, k tomuto filmu som si chcel len tak na chvíľu prisadnúť, že čo to povie a on ma už, až do konca nepustil, ľahkosť a geniálnosť humoru aká sa moc často nevidí, úžasné komediálne sci-fi. /videl v kine: 90%/ (videl na festivale Art Film Fest 2010) __(hodnotenie uživateľov len 73%??, nuž kľudne by som to bral v TOP200, jedna z tých najlepších Českých komédií) ()
To jsou fofry. Člověk se ani nestačí rozkoukat a už jsou tu ty šílenosti, na které je Macourek expert. Jediná nevýhoda je to strašné množství postav - musíte být pořád ve střehu. Chvíli polevíte a unikne vám nějaká souvislost, kvůli které se přestanete chytat v detailech. Ale teda Hotel Imperial se moc nepředvedl - nefungující dveře na fotobuňku, kuchař vyloženě nepozorný a ten skandál v restauraci - styďte se, chch! No a ti kluci, co hráli mladýho Sováka a hlavně Menšíka (Michal Kocourek), ti byli skvělí. Jinak co se týká Schelingerovy písně, tak kromě notoricky známého refrénu "Což takhle dát si špenát, špe-špe-špe-špe-špe špenát. Králem květin je špenát, ten zeleňoučký špenát." je zbytek textu strašná debilita, pokud jste si toho nikdy nevšimli: "Na talíř, když šéfkuchař ho dává, dává nám, strávník volá vivat, hurá, sláva - špenát mám. | Zdroj vitamínů skýtá, to organismus vítá, elixír mládí skrývá, uvěří, kdo se dívá. | S tělem tvým pak energie mává, mává dál, on se zdrojem inspirace stává, stává vám. | Ženšen ten je proti němu sláma, vím to sám, špenát baští sportsman, dítě, dáma, též si dám." A k tomu navíc ženské vokály: "Co chceš více - chop se lžíce!" chch. Raději ten text prostě nevnímat... ()
Určite som tento film videl už viackrát ako malý a nič z neho mi neutkvelo v pamäti (samozrejme okrem prespievanej otázky čašníka). Dnes už viem aj prečo, celý film je veľmi nevýrazný, vtipy okrem pár výnimiek nudné a príbeh celkom nezmyselný. Je príliš odvážne označiť ho dokonca ako sci-fi, skôr by som preferoval ako rozprávku. (26.5 2013) –––– Na druhýkrát po rokoch sa mi tá bláznivosť páčila oveľa viac. A to obsadenie, keď do posledného hosťa v reštike sú postavy obsadené špičkovými hercami, je naozaj luxusné. (26.6.2022) –––– Zas už něco! ()
Galerie (15)
Zajímavosti (29)
- Při scéně, kde velká Marcelka leze po stolech v hotelové restauraci, měla Iva Janžurová úplnou volnost improvizace. (adamc)
- Zemánek (Vladimír Menšík) říká: „Pokud nechcete, aby se o vás psalo v Soudní síni...“ Soudní síň byla rubrika v novinách věnována soudním případům. (sator)
- Jedným z možných dôvodov pozdržania námetu filmu pred realizáciou bolo, že Václav Vorlíček musel vtedajšiemu režimu natočiť film Búrlivé víno (1976). „Zavolal nás pán doktor Fábera, normalizačný riaditeľ Barrandova. Mal pred sebou scenár Což takhle dát si špenát a hovoril: 'Toto odložíme.' My sme hovorili 'a prečo?' A on hovoril: 'Viete, ja mám poslanie, tu to si prečítajte a urobte z toho film,'“ predkladá Vorlíček verziu toho, čo bolo na pozadí omeškania. (Raccoon.city)
Reklama